ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/5057/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

позивача - науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермаш» (далі - ТОВ «Інтермаш») - Рудакова В.К., Чернобая О.В . ,

відповідача - державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») - Дяченко О.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ДП «Укрспирт»

на рішення господарського суду Київської області від 03.04.2019 (суддя Христенко О.О.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 [колегія суддів: Доманська М.Л. (головуючий), судді Верховець А.А., Пантелієнко В.О.]

зі справи № 911/5057/15

за позовом ТОВ «Інтермаш» до ДП «Укрспирт» про стягнення 1 205 098,00 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ТОВ «Інтермаш» звернулося до господарського суду Київської області з позовом до ДП «Укрспирт» про стягнення 2 234 271,46 грн. заборгованості за ліцензійним договором про надання дозволу на використання винаходів та «ноу-хау» до них від 26.06.2007 № 038-2007 (далі - Ліцензійний договір) за період з 01.07.2010 до 31.12.2018 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.02.2019).

1.2. Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «Інтермаш» та державне підприємство «Червонослобідський спиртовий завод» (далі - ДП «Червонослобідський спиртовий завод»), яке в подальшому реорганізовано шляхом приєднання до ДП «Укрспирт», уклали Ліцензійний договір, на виконання умов якого ТОВ «Інтермаш» надав ДП «Червонослобідський спиртовий завод» невиключну ліцензію на використання винаходів, що охороняються патентами, а також зв`язані між ними «ноу-хау», які забезпечують придатність винаходів до промислового використання, однак ДП «Укрспирт» як правонаступник ДП «Червонослобідський спиртовий завод» не виконує своїх зобов`язань за договором в частині оплати роялті, продовжуючи при цьому користуватись винаходами ТОВ «Інтермаш», у зв`язку з чим має заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду Київської області від 03.04.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019, позов задоволено частково: стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ТОВ «Інтермаш» 1 373 814,18 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

2.2. Зазначені судові рішення мотивовано тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правонаступництво ДП «Укрспирт» прав та обов`язків ДП «Червонослобідський спиртовий завод» за Ліцензійним договором, а також підтверджується використання ДП «Укрспирт» у процесі виробництва продукції винаходів ТОВ «Інтермаш», що є підставою для сплати ліцензійних платежів. Водночас умовами Ліцензійного договору не визначено строк оплати таких платежів, у зв`язку з чим відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник повинен був виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення відповідної вимоги. За висновками судів з ДП «Укрспирт» на користь ТОВ «Інтермаш» підлягають стягненню ліцензійні платежі за період з 01.01.2011 до 01.07.2015 за претензією від 10.07.2015 № 15/021-1. Доказів того, що ТОВ «Інтермаш» зверталося до ДП «Укрспирт» з вимогою про сплату ліцензійних платежів за період з 01.07.2015 до 31.12.2018, матеріали справи не містять, а тому строк їх оплати не настав. У стягненні заборгованості з оплати ліцензійних платежів, яка утворилась станом на 31.12.2010 за вимогою від 11.01.2011 № 11/0031 на суму 67 498,00 грн., відмовлено у зв`язку з пропуском ТОВ «Інтермаш» позовної давності, про застосування якої заявлено ДП «Укрспирт» у відзиві на позовну заяву.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ДП «Укрспирт», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову в позові у повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. За твердженнями скаржника, суди попередніх інстанцій надали неправильну правову оцінку встановленим обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позовних вимог.

4.2. Так, суди не врахували обставин того, що підставою для сплати роялті є підписаний сторонами акт про обсяг реалізованої продукції за ліцензією, однак жодних актів ДП «Укрспирт» та ТОВ «Інтермаш» не підписували.

4.3. Скаржник вважає помилковими висновки судів про те, що умовами Ліцензійного договору не визначено строк оплати ліцензійних платежів, оскільки, на думку скаржника, строк та порядок їх оплати чітко визначений сторонами у пункті 6.1 Ліцензійного договору.

4.4. Зазначаючи про доведеність обставин використання ДП «Укрспирт» у процесі виробництва продукції винаходів ТОВ «Інтермаш», суди попередніх інстанцій не врахували наданий відповідачем висновок експерта від 07.03.2018 № 01-03/2018, а також проігнорували покази свідків, надані суду під час розгляду справи, якими повністю спростовується використання винаходів позивача відповідачем.

4.5. Суди попередніх інстанцій неправильно розрахували строк позовної давності за заявленими зі справи вимогами ТОВ «Інтермаш». Оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом 19.11.2015, то вимоги, що виникли до 19.11.2012 в будь-якому разі не підлягали задоволенню у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

5. Доводи позивача

5.1. ТОВ «Інтермаш» подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило оскаржувані рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. 26.06.2007 ТОВ «Інтермаш» (ліцензіар) та ДП «Червонослобідський спиртовий завод» (ліцензіат) уклали Ліцензійний договір, за умовами якого ліцензіар надав ліцензіату на строк дії цього договору і за оплату, виплачену ліцензіатом, невиключну ліцензію на використання винаходів, що охороняються патентами, а також пов`язані з ними «ноу-хау», які забезпечують придатність винаходів до промислового використання. Договір є чинним з дати його підписання та укладений на строк дії патентів.

6.2. Відповідно до пункту 1.1 Ліцензійного договору винаходами вважаються: «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35246; «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35247; «Спосіб підготовки крохмалевмісної сировини до зброджування», на який видано Патент України № 55157. Власником патентів є ТОВ «Інтермаш».

6.3. Згідно з пунктом 2.1.1 Ліцензійного договору ліцензіар передає ліцензіату: технологічну інструкцію виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів для умов ДП «Червонослобідський спиртовий завод» ТІ 4-2003-НТР; «ноу-хау» до Патентів України на винахід № 35246, 35247 «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла»; «ноу-хау» до Патенту України на винахід № 55157 «Гідроліз розрідженого сусла з зернової сировини ферментними препаратами селективної дії до зброджуваних цукрів і здійснення процесу дріжджогенерування та спиртового бродіння».

6.4. За приписами пунктів 3.1.1-3.1.3 Ліцензійного договору ліцензіар надає ліцензіату право: використовувати винахід та «ноу-хау» (виробляти продукцію) тільки на підприємстві ліцензіата; реалізовувати продукцію без обмежень на території країни; використовувати винахід та «ноу-хау» з дати укладення цього договору і на термін його дії.

6.5. Ліцензійні платежі виплачуються в формі роялті, розмір і порядок оплати яких визначаються додатковим погодженням сторін, які додаються до цього договору (пункт 4.1 Ліцензійного договору).

6.6. Пунктом 6.1 Ліцензійного договору передбачено, що ліцензіат зобов`язується протягом 10 днів після закінчення звітного періоду надати ліцензіару акт про використання об`єкта права інтелектуальної власності за узгодженою формою (додаток до Ліцензійного договору), в якому вказується обсяг реалізованої продукції за ліцензією та сума платежів роялті. Підписаний ліцензіатом та ліцензіаром акт є підставою для взаєморозрахунків між ними. Ненадання або несвоєчасне надання акта з боку ліцензіата розглядається ліцензіаром як припинення використання об`єкта права інтелектуальної власності за ліцензійною угодою.

6.7. 26.06.2007 ліцензіар та ліцензіат підписали протокол № 1 про розміри ліцензійних платежів (додаток № 1 до Ліцензійного договору), відповідно до якого розмір роялті встановлюється залежно від економічного ефекту (додаткового прибутку, отриманого при використанні корисної моделі і винаходів та пов`язаних з ними «ноу-хау») і сплачується з 26.06.2007. Додатковий прибуток розраховується за кожний звітний період, один екземпляр розрахунку надсилається ліцензіару. Ліцензіат сплачує ліцензіару у вигляді роялті частину прибутку за ліцензійним договором в розмірі 0,316 грн. за 1 декалітр реалізованої у звітному періоді продукції. Друга частина прибутку за цим ліцензійним договором залишається у ліцензіата як додатковий прибуток підприємства. Зміна розміру платежів роялті здійснюється за письмовою згодою сторін і визначається в окремих протоколах, які є невід`ємною частиною цього договору.

6.8. За актом від 26.06.2007 № 1 ліцензіар передав ліцензіату об`єкт права інтелектуальної власності у складі: технологічна інструкція виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів для умов ДП «Червонослобідський спиртовий завод» ТІ 4-2003-НТР; «ноу-хау» до Патентів України на винахід № 35246, 35247 «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла»; «ноу-хау» до Патенту України на винахід № 55157 «Гідроліз розрідженого сусла з зернової сировини ферментними препаратами селективної дії до зброджуваних цукрів і здійснення процесу дріжджогенерування та спиртового бродіння».

6.9. Відповідно до виписок з Державного реєстру патентів України на винаходи від 19.01.2016 № 715, 716 Патенти України на винаходи № 35246, 35247 є діючими, їх чинність підтримана власником патенту до 09.09.2019. Чинність Патенту України на винахід № 55157 підтримувалась до 09.07.2012, що підтверджується випискою з Державного реєстру патентів України на винаходи від 19.01.2016 № 717. Надалі власник Патенту України № 55157 прийняв рішення про припинення дії патенту.

6.10. У зв`язку з цим 22.01.2010 ліцензіар та ліцензіат уклали додаткову угоду до Ліцензійного договору, якою пункт 1.1 Ліцензійного договору викладено в такій редакції: «винахід - «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35246, власником якого є ТОВ «Інтермаш»; винахід - «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35247, власником якого є ТОВ «Інтермаш». Крім того, зазначеною додатковою угодою з пункту 2.1.1 Ліцензійного договору виключено останній абзац.

6.11. В результаті реорганізації шляхом приєднання ДП «Червонослобідський спиртовий завод» до ДП «Укрспирт» останнє стало правонаступником його прав та обов`язків за Ліцензійним договором. 10.01.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ДП «Червонослобідський спиртовий завод».

6.12. 11.01.2011 ТОВ «Інтермаш» звернулося до ДП «Червонослобідський спиртовий завод» з листом-вимогою № 11/0031, в якому просило погасити наявну заборгованість за Ліцензійним договором на суму 67 498,00 грн. У листі-відповіді від 09.02.2011 № 7 ДП «Червонослобідський спиртовий завод» повідомило ТОВ «Інтермаш» про передачу зазначеної заборгованості за Ліцензійним договором на баланс правонаступника - ДП «Укрспирт» відповідно до передавального акта від 04.01.2011 № 3.

6.13. 10.07.2015 ТОВ «Інтермаш» звернулося до ДП «Укрспирт» з претензією від 10.07.2015 № 15/021-1 про сплату роялті за використання об`єктів інтелектуальної власності за Ліцензійним договором за період з 01.01.2011 по 01.07.2015, яка залишена останнім без задоволення (докази отримання претензії наявні в матеріалах справи).

7. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

7.1. ЦК України:

стаття 256:

- позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу;

стаття 257:

- загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки;

частина перша статті 261:

- перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила;

стаття 262:

- заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності;

частини третя - п`ята статті 267:

- позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення;

- сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові;

- якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту;

пункти 1, 2 частини другої статті 11:

- підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

частина перша статті 462:

- набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом;

стаття 464:

- майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: 1) право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; 2) виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом;

- майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом;

стаття 525:

- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

частина перша статті 526:

- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

стаття 530:

- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події;

- якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

пункт другий частини першої статті 1107:

- розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється, зокрема на підставі ліцензійного договору;

частини перша, третя статті 1109:

- за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону;

- у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір;

частини перша, третя статті 1110:

- ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності;

- у разі відсутності у ліцензійному договорі умови про строк договору він вважається укладеним на строк, що залишився до спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності, але не більше ніж на п`ять років. Якщо за шість місяців до спливу зазначеного п`ятирічного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на невизначений час. У цьому випадку кожна із сторін може в будь-який час відмовитися від договору, письмово повідомивши про це другу сторону за шість місяців до розірвання договору, якщо більший строк для повідомлення не встановлений за домовленістю сторін.

7.2. Закон України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»:

частини друга, сьома, восьма статті 28:

- патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Використанням винаходу (корисної моделі) визнається: виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди власника патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним. Продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй. Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй;

- власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) на підставі ліцензійного договору, а щодо секретного винаходу (корисної моделі) такий дозвіл надається тільки за погодженням із Державним експертом;

- договір про передачу права власності на винахід (корисну модель) і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

7.3. Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

стаття 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

частина перша статті 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

частина перша статті 87:

- показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб;

частини перша, друга статті 88:

- показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка;

- у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень;

частина перша статті 89:

- свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти;

частини перша, друга статті 99:

- суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів;

- у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу;

частина перша статті 101:

- учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення;

стаття 104:

- висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні;

стаття 107:

- якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам);

- за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам;

частини перша та друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

частина перша статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Причиною спору у справі стало питання про наявність чи відсутність підстав для стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням ліцензіатом своїх грошових зобов`язань за ліцензійним договором на використання об`єкта права інтелектуальної власності.

8.2. Як з`ясували суди попередніх інстанцій, в результаті реорганізації шляхом приєднання ДП «Червонослобідський спиртовий завод» до ДП «Укрспирт» останнє є правонаступником його прав та обов`язків за Ліцензійним договором, укладеним з ТОВ «Інтермаш». Матеріали справи не містять доказів складання та направлення ДП «Укрспирт» на адресу ТОВ «Інтермаш» актів про використання об`єкта права інтелектуальної власності відповідно до пункту 6.1 Ліцензійного договору, їх підписання сторонами, тоді як під час розгляду справи ДП «Укрспирт» заперечувало обставини того, що ним при виробництві продукції використовується технологія, яка захищена Патентами України на винахід № 35246, 35247.

Відповідач зазначив, що надані позивачем за Ліцензійним договором технологічна інструкція виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів для умов ДП «Червонослобідський спиртовий завод» ТІ 4-2003-НТР від 14.11.2003 і технологічний регламент виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів ТР У 2-2002 від 16.12.2002 розроблялися безпосередньо для ДП «Червонослобідський спиртовий завод», яке ліквідовано. Ці регламент та інструкція є застарілими та не використовуються при виробництві спирту Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт». За твердженнями відповідача, при виробництві продукції ним використовується технологічна інструкція з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт», яка затверджена керівником Червонослобідського МПД ДП «Укрспирт» 15.02.2011.

Такі доводи ДП «Укрспит» підтвердженні показами свідків ОСОБА_1 (з 21.05.2014 керівник Червонослобідського МПД ДП «Укрспирт»), ОСОБА_4 (заступник начальника відділу управління якістю технічного управління ДП «Укрспирт»), ОСОБА_2 (заступник керівника з технічних питань на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт»), ОСОБА_5 (провідний інженер відділу управління якістю технічного управління ДП «Укрспирт»), ОСОБА_3 (начальник виробничої лабораторії на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт»), ОСОБА_6 (старший технолог на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт»), допитаними судом першої інстанції у судових засіданнях 12.03.2018, 28.03.2018 (заяви свідків із нотаріально засвідченим підписом наявні в матеріалах справи).

8.3. З метою з`ясування обставин щодо використання у процесі виробництва продукції Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» кожної ознаки винаходу, що включена до незалежного пункту формули за Патентами України на винахід № 35246, 35247, або ознаку, еквівалентну їй, судом першої інстанції за клопотанням позивача у справі була призначена судова експертиза об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України.

За результатами проведеного дослідження експерт Дорошенко О.Ф. (свідоцтво від 28.11.2008 № 933) склав експертний висновок № 1098, відповідно до якого:

- в процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використовується кожна ознака, включена в незалежний пункт формули винаходу за Патентом України на винаходи № 35246, або ознака, еквівалентна їй;

- в процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використовується кожна ознака, включена в незалежний пункт формули винаходу за Патентом України на винаходи № 35247, або ознака, еквівалентна їй;

- в процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використовується «ноу-хау» «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла» до Патентів України на винаходи № 35246, 35247.

8.4. ДП «Укрспирт» заперечило проти прийняття зазначеного експертного висновку в якості доказу, оскільки, як наголосив відповідач, експерт не досліджував безпосередньо процес виробництва спиртових бражок на Червонослобідських виробничих потужностях ДП «Укрспирт».

Крім цього, ДП «Укрспирт» надало суду експертний висновок об`єктів інтелектуальної власності за господарською справою № 911/5057/15 від 07.03.3018 № 01-03/2018, складений експертом Андрєєвою А.В. (свідоцтво № 1910 від 15.12.2017) на замовлення відповідача.

У цьому висновку експерт Андрєєва А.В. зазначила, що у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідським МПД ДП «Укрспирт», який здійснюється відповідно до «Технологічної інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Чеорвонослобідському МПД ДП «Укрспирт», затвердженої 15.02.2011, не використовується кожна ознака винаходу за Патентами України № 35246, 35247, що включена в незалежний пункт формули, або ознака, еквівалентна їм.

8.5. ТОВ «Інтермаш» заперечило проти прийняття зазначеного експертного висновку від 07.03.3018 № 01-03/2018 в якості доказу, надавши суду висновок від 10.04.3018 № 04-ОВМ/18 проведеного експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, виконаний експертом Оцалюком В.М. (свідоцтво № 1863 від 10.02.2017) на замовлення позивача.

У цьому висновку експерт Оцалюк В.М. зазначив, що у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт», який описаний в «Технологічній інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт», затвердженої 15.02.2011, використана кожна ознака винаходу за Патентами України № 35246, 35247, що включена в незалежний пункт формули, або ознака, еквівалентна їм.

8.6. Відповідач подав письмові заперечення проти висновку експерта Оцалюка В.М. № 04-ОВМ/18 від 10.04.2018, складеного за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності.

8.7. Ухвалою господарського суду Київської області від 07.05.2018 частково задоволено клопотання позивача про призначення експертизи та задоволено клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Відповідно до висновку експерта від 04.12.2018 № 170/18, складеного за результатами проведення зазначеної повторної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі № 911/5057/15:

- у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використана кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за Патентом України № 35246 або ознака, еквівалентна їй;

- у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використана кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35247 або ознака, еквівалентна їй;

- у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використана кожна ознака «ноу-хау» «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла» до Патентів України на винаходи № 35246, 35247 або ознака, еквівалентна їй.

Заперечень на висновок експерта від 04.12.2018 № 170/18, складений за результатами проведення повторної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі № 911/5057/15, від учасників справи не надходило.

8.8. Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, покази свідків, висновки експертиз, складених як на замовлення сторін спору, так і призначених судом, в їх сукупності, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли обґрунтованого належним чином висновку про те, що при виробництві продукції Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» використовується технологія, яка захищена Патентами України на винахід № 35246, 35247 та надана для використання за Ліцензійним договором.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують, оскільки зводяться в цій частині до незгоди скаржника з правовою оцінкою доказів, наданою судами попередніх інстанцій за результатами їх дослідження.

8.9. Наведене водночас свідчить про те, що нескладання та ненаправлення ДП «Укрспирт» на адресу ТОВ «Інтермаш» актів про використання об`єкта права інтелектуальної власності є порушенням умов пункту 6.1 Ліцензійного договору, яке, утім, не звільняє його від обов`язку з оплати ліцензійних платежів за цим договором в умовах фактичного використання об`єкта права інтелектуальної власності за ліцензійною угодою.

8.10. На виконання ухвал господарського суду Київської області від 08.11.2017 та від 10.01.2018 Головне управління ДФС у Київській області надало інформацію щодо обсягів реалізації етилового спирту на Червонослобідських виробничих потужностях ДП «Укрспирт» за період з січня 2011 року до грудня 2017 року.

На виконання ухвал господарського суду Київської області від 08.11.2017 та від 16.01.2019, ДП «Укрспирт» надало інформацію про обсяги реалізації етилового спирту на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт» за період з січня 2011 року до грудня 2018 року.

З урахуванням наданої Головним управлінням ДФС у Київській області та ДП «Укрспирт» інформації про обсяги реалізації етилового спирту ТОВ «Інтермаш» неодноразово збільшувало позовні вимоги та остаточно просило суд стягнути з відповідача заборгованість за Ліцензійним договором за період з 01.07.2010 до 31.12.2018 в сумі 2 234 271,46 грн.

8.11. Суди попередніх інстанцій встановили, що умовами Ліцензійного договору, у тому числі пунктом 6.1, на який посилається ДП «Укрспирт» у касаційній скарзі, не визначено строк оплати ліцензійних платежів, тому відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

8.12. Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій з`ясували, що:

- 11.01.2011 ТОВ «Інтермаш» звернулося до ДП «Червонослобідський спиртовий завод» з листом-вимогою № 11/0031, в якому просило погасити наявну заборгованість станом на 31.12.2010 за Ліцензійним договором в сумі 67 498,00 грн.;

- 10.07.2015 ТОВ «Інтермаш» звернулося до ДП «Укрспирт» з претензією від 10.07.2015 № 15/021-1 про сплату роялті за використання об`єктів інтелектуальної власності за Ліцензійним договором за період з 01.01.2011 по 01.07.2015. На підставі наданої Головним управлінням ДФС у Київській області та ДП «Укрспирт» інформації щодо обсягів реалізації етилового спирту на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт» суди встановили, що розмір заборгованості ДП «Укрспирт» зі сплати ліцензійних платежів за Ліцензійним договором у цей період складає 1 373 814,18 грн.;

- доказів оплати зазначеної заборгованості матеріали справи не містять;

- ТОВ «Інтермаш» не надало доказів того, що воно зверталося до ДП «Укрспирт» в порядку частини другої статті 530 ЦК України з вимогами щодо сплати ліцензійних платежів за період з 01.07.2015 до 31.12.2018, у зв`язку з чим строк оплати ліцензійних платежів за Ліцензійним договором за зазначений період не настав.

8.13. У відзиві на позовну заяву ДП «Укрспирт» просило застосувати позовну давність до вимог ТОВ «Інтермаш», що виникли до 19.11.2012, та відмовити у їх задоволенні.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом зі справи ТОВ «Інтермаш» звернулося до суду 19.11.2015, що підтверджується відбитком підприємства зв`язку на поштовому конверті. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України направлені ТОВ «Інтермаш» на адресу ДП «Червонослобідський спиртовий завод» та його правонаступника - ДП «Укрспирт» вимоги (претензії) про сплату заборгованості підлягали оплаті протягом 7 днів з моменту їх отримання.

Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного та обґрунтованого висновку про те, що трирічний строк позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за ліцензійними платежами, визначеними у листі-вимозі від 11.01.2011 № 11/0031 на суму 67 498,00 грн. є таким, що сплинув. Натомість в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за ліцензійними платежами, визначеними у претензії від 10.07.2015 № 15/021-1, строк позовної давності не пропущено, оскільки вона була отримана відвідачем 16.07.2015 та підлягала оплаті протягом семи днів з моменту отримання (до 23.07.2015).

8.14. ТОВ «Інтермаш» подало заяву про визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними, яку обґрунтовувало тим, що через проведення процесу перепідпорядкування та постійної зміни керівництва неможливо було визначити відповідальних осіб ліцензіата за Ліцензійним договором.

Зазначену заяву розглянув суд першої інстанції та правомірно залишив без задоволення, оскільки обставини, покладені в її обґрунтування, повністю спростовуються листом-відповіддю ДП «Червонослобідський спиртовий завод» від 09.02.2011 № 7 на лист-вимогу ТОВ «Інтермаш» від 11.01.2011 № 11/0031, в якому ДП «Червонослобідський спиртовий завод» повідомило ТОВ «Інтермаш» про передачу заборгованості за Ліцензійним договором своєму правонаступнику - ДП «Укрспирт».

Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що вимоги, які виникли до 19.11.2012, не підлягали задоволенню у зв`язку з пропуском строку позовної давності, ґрунтуються на помилковому тлумаченні умов Ліцензійного договору в частині строків оплати ліцензійних платежів та не враховують приписів частини другої статті 530 ЦК України.

Наведеним повністю спростовуються доводи касаційної скарги ДП «Укрспирт».

8.15. За таких обставин справи висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ДП «Укрспирт» на користь ТОВ «Інтермаш» 1 373 814,18 грн. заборгованості за Ліцензійним договором та відмову в задоволенні решти позовних вимог є правомірними та обґрунтованими.

8.16. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам відповідають.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи ДП «Укрспирт» про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права у прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку.

9.2. За таких обставин Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги ДП «Укрспирт» без задоволення, а судових рішень першої та апеляційної інстанцій - без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

10. Судові витрати

10.1. У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Київської області від 03.04.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 зі справи № 911/5057/15 залишити без змін, а касаційну скаргу державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова