РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/15921/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вбк "Київбуд"

до Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв"

про стягнення збитків у розмірі 15 000 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВБК "Київбуд" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 15 000,00 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення про відхилення тендерної пропозиції позивача, останній змушений був звернутися з відповідною скаргою та сплатити за її подання 15 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 відкрито провадження у справі № 910/15921/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

05.12.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що позивачем не надано суду належних доказів, що підтверджують наявність, обсяг та розмір заподіяної матеріальної шкоди. Відповідач зазначив, що своїми діями не завдав позивачу жодної шкоди.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.2019 Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення № 13151-р/пк-пз, згідно з яким за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вбк "Київбуд" від 28.08.2019 UA-2019-07- 26-000519-b.a1 колегія постановила зобов`язати Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Вбк Київбуд" та рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Олімп" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015: 45112720-8 - Благоустрій спортивних майданчиків і зон відпочинку", оголошення про проведення якої оприлюднене на вебпорталі Уповноваженого органу за № UA-2019-07-26-000519-b.

Звертаючись із вказаною скаргою на неправомірне рішення відповідача, позивач сплатив 15 000,00 грн. за подання скарги відповідно до ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі" на підставі платіжного доручення № 730 від 28.08.2019.

Як встановлено в рішенні Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 13151-р/пк-пз від 17.09.2019, неправомірно відхиливши пропозицію скаржника з підстав, наведених у протоколі засідання тендерного комітету від 20.08.2019 № 99, замовник порушив вимоги статті 30 Закону України "Про публічні закупівлі", та, як наслідок, неправомірно визначивши Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Олімп" переможцем процедури закупівлі, замовник порушив право скаржника на об`єктивний та неупереджений розгляд його тендерної пропозиції.

Відповідно до частини дев`ятої статті 18 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про закупівлі, передбаченої цим Законом) та про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства, або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі. Враховуючи викладене, права та законні інтереси скаржника можуть бути захищені шляхом зобов`язання замовника скасувати рішення про відхилення пропозиції скаржника та рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Олімп" переможцем процедури закупівлі.

Позивач посилається на те, що внаслідок прийняття відповідачем зазначеного вище неправомірного рішення, позивачу завдана шкода у вигляді витрат, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права на загальну суму 15 000,00 грн., і зважаючи на положення статті 1166 Цивільного кодексу України, просить стягнути зазначені кошти з відповідача.

Отже, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми реальних збитків у розмірі 15 000,00 грн., які він поніс через неправомірні дії відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним грошових витрат (шкоди) завданих неправомірними рішеннями відповідача за результатами публічних закупівель, отже, правовідносини, які виникли між сторонами у справі з приводу стягнення заявленої позивачем до стягнення суми, є позадоговірними, а тому до цих правовідносин застосовуються положення глави 82 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України до збитків відносяться, серед іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, передбачаються особливості відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до приписів даної статті така шкода відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Приймаючи до уваги спеціальну норму, викладену у ст. 1173 Цивільного кодексу України щодо наявності чи відсутності вини, наявність вини заподіювача шкоди презюмується.

Отже, оскільки вина заподіювача шкоди презумується, позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, факт заподіяння матеріальної шкоди та її розмір, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та матеріальною шкодою.

Так, незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення, яке за результатами його оскарження визнано неправомірним відповідним рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення замовником законодавства у сфері публічних закупівель і відповідача було зобов`язано скасувати рішення про відхилення пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Вбк "Київбуд" та рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Олімп" переможцем процедури закупівлі.

Оскаржуючи такі дії відповідача, позивач поніс витрати в сумі 15 000,00 грн., які є обов`язковим платежем у випадку оскарження рішення тендерного комітету у процедурі закупівлі товарів і послуг, а відтак знаходяться в причинному зв`язку із діями службових осіб відповідача.

У рішенні Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 13151-р/пк-пз від 17.09.2019 вже встановлені обставини, які підтверджують спричинення відповідачем шкоди та його вину у порушенні прав та законних інтересів позивача, для захисту яких він звертався до органу оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі", за подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України. Органом оскарження є Антимонопольний комітет України.

Розмір плати визначений Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 23.03.2016 року. У разі оскарження процедури закупівлі робіт справляється плата в розмірі 15 000,00 грн.

Досліджуючи питання причинного зв`язку між витратами позивача на внесення плати за подання скарги до органу оскарження, суд вважає, що така витрата є об`єктивно необхідною, оскільки такий платіж є обов`язковим для ініціювання розгляду органом оскарження відповідної скарги, а тому кошти, сплачені позивачем для відновлення його порушеного права, є збитками у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

Тобто, у даному випадку наявні збитки, протиправна поведінка заподіювача збитків, встановлена рішенням уповноваженого органу, причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача.

За встановлених вище обставин суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджений повний склад правопорушення, який є умовою відшкодування позивачеві збитків у розмірі 15 000,00 грн., тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача цих коштів є обґрунтованими та правомірними.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору з огляду на задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вбк "Київбуд" до Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" про стягнення збитків у розмірі 15 000 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" (01054, м. Київ, вулиця Гончара Олеся, будинок 84, ідентифікаційний код 04013583) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вбк "Київбуд" (04080, м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 13/10, офіс 325, ідентифікаційний код 41620490) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. збитків, 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.01.2020

Суддя С. В. Стасюк