РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/969/19
Господарський суд Чернігівської області у складі

судді Федоренко Ю.В.

секретаря судового засідання Ткач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача: Приватного підприємства «Спеціальна енергетична компанія»

про стягнення 373385,10 грн

за участю представників:

позивача: Поліщук В.О., довіреність від 17.05.2019, 08.01.2020 не з`явився.

відповідача: не з`явився.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання для проголошення рішення, на підставі ч. 6 ст. 233 та ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України вступна та резолютивна частини рішення була підписана судом у нарадчій кімнаті без його проголошення.

Подано позов про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 373 385,10 грн, у тому числі: основний борг у сумі 315199,03 грн, пеня у сумі 29861,40 грн, три проценти річних у сумі 8835,89 грн, інфляційні втрати у сумі 19488,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 5002/1718-БО-39 постачання природного газу від 01.09.2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.12.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №927/969/19 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 23.12.2019.

Відповідно до ст.165, 251 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 05.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 588 (а.с. 141).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву.

Відповідно, відзив на позовну заяву відповідач мав право подати до 20.12.2019 включно.

Представник відповідача в судове засідання 23.12.2019 не прибув, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.

У судовому засіданні 23.12.2019 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 08.01.2020.

Відповідач був повідомлений ухвалою суду від 23.12.2019 про оголошення перерви, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 408.

08.01.2020 на електронну адресу суду надійшла заява позивача від 08.01.2020 № 14/4-92-20 в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника позивача, яку суд задовольнив і залучив до матеріалів справи.

В судове засідання 08.01.2020 представник відповідача не прибув, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань, відповідно до ст. 80,119 Господарського процесуального кодексу України, щодо продовження строку надання відзиву та доказів у справі від відповідача не надходило.

Ухвалою суду від 03.12.2019 відповідач був попереджений, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки, відповідач своїм процесуальним правом участі у судових засіданнях 23.12.2019 та 08.01.2020 не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив таке.

Згідно п. 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З огляду на частину 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

01.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - Постачальник) та Приватним підприємством «Спеціальна Енергетична компанія» (надалі - Споживач) укладено договір 5002/1718-БО-39 (далі-Договір, а.с. 13-22), за умовами якого (п.1.1.) Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №226 "Питання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ( а.с. 130) відбулась зміна типу акціонерного товариства в найменуванні Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з публічного на приватне та перейменування його в акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позивач є стороною договору №5002/1718-БО-39 від 01.09.2017 постачання природного газу та йому належать права та обов`язки Постачальника, які виникли на підставі даного Договору.

За п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Пунктом 2.1. Договору з урахуванням редакцій додаткових угод №2-6 до нього, сторони узгодили обсяги газу, що мають бути поставлені.

Постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 196 тис. куб. м, у тому числі за місяцями (тис. куб. м): жовтень - 6, листопад - 35, грудень - 35 (всього у IV кварталі 2017 року - 76); січень - 50, лютий - 45, березень - 25 (всього у І кварталі 2018 року - 120).

Допускається відхилення фактично переданих обсягів газу від планових обсягів, зазначених в п. 2.1 цього договору. Узгодження обсягів газу, що передаються по даному договору у відповідному місяці, підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі газу відповідно до Розділу 3 даного договору. При цьому споживач не позбавляється права на корегування за власною ініціативою планових обсягів газу, зазначених в п. 2.1 цього договору, шляхом підписання додаткової угоди.

Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі +/- 5 відсотків від підтвердженого Постачальником планового обсягу без узгодження сторін. Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.7. Договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу (п. 2.3, 2.4. Договору).

Відповідно до п. 2.6. Договору розподіл (транспортування) природного газу за цим договором здійснює(ють) оператор(и) газорозподільних мереж (газотранспортної системи), а саме: ПАТ "Чернігівгаз", з яким Споживач уклав відповідний договір.

Розділом 3 "Порядок та умови передачі природного газу" Договору сторони передбачили, що Постачальник передає Споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему (п. 3.1. Договору).

Приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі (п. 3.7. Договору).

Споживач зобов`язався подати не пізніше 7-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, Постачальнику: - завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (газотранспортної системи); - підписані споживачем два примірника акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим Договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. У свою чергу, Постачальник не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає Споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою (п. 3.8., п.3.9. Договору).

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий місяць означає повне виконання постачальником своїх зобов`язань в частині постачання природного газу за цим Договором у відповідному місяці (п.3.10. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що кількість природного газу, яка передається Споживачу, визначається за показниками комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.

Відповідно до п. 5.1. Договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється Положенням. На дату укладення Договору ціна на природний газ становить 4942,00грн за 1000куб.м. без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України. До визначеної ціни застосовується коефіцієнт 1,6.

У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін.

Ціна за поставку природного газу встановлена у пункті 5.2. Договору, за яким ціна за 1000 куб. м газу на дату його укладення становить 7907,20грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9488,64грн.

Розділом 6 Договору сторони узгодили порядок та умови проведення розрахунків. Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Сторони погоджують, що під час перерахування коштів у призначені платежу посилання на номер Договору є обов`язковим (п.6.2. Договору).

За умовами п.6.3. Договору оплата за природний газ здійснюється таким чином: споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача станом на 30.09.2015 поширювалась дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання".

У будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно в повному обсязі розрахуватися за поставлений природній газ відповідно до пункту 6.1. Договору, в тому числі в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу.

Виходячи з умов п.6.4. Договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги Постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю - погашається основна сума заборгованості.

Договір підписаний представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками. Договір діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 по 31.03.2018(включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1. Договору)

Доказів розірвання або визнання недійсними даного правочину в судовому порядку на час розгляду справи сторонами до суду не надано, тому в силу статті 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін у ході розгляду справи.

На виконання умов Договору, на підставі двосторонніх Актів приймання-передачі природного газу: від 31.10.2017 на суму 100911,68 грн (за жовтень 2017 року); від 30.11.2017 на суму 250538,05 грн (за листопад 2017 року); від 31.12.2017 на суму 252027,77 грн (за грудень 2017 року); від 31.01.2018 на суму 436543,86 грн (за січень 2018 року); від 28.02.2018 на суму 375892,48 грн (за лютий 2018 року); від 31.03.2018 на суму 366603,10 грн (за березень 2018 року); від 30.04.2018 на суму 89193,22 грн (за квітень 2018 року); від 31.05.2018 на суму 891,94 грн (за травень 2018 року) позивачем поставлено, а відповідачем прийнято природний газ у період з жовтня 2017 року по травень 2018 року на загальну суму 1872602,10 грн (а.с. 33-40).

В актах приймання-передачі відсутні застереження Споживача щодо обсягу та вартості переданого природного газу. Акти підписані сторонами та скріплені їх печатками. Факт передання позивачем у власність відповідача природного газу в визначених в актах обсягах та відповідної вартості відповідачем під час розгляду наявного спору не оспорювався.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем належним чином виконано взяті на себе за Договором зобов`язання в частині постачання природного газу відповідачу.

Згідно банківських виписок, які додані до матеріалів справи (а.с. 43-129), відповідач частково розрахувався за природний газ, поставлений згідно Договору у період з жовтня 2017 року по травень 2018 року в сумі 1557403,07 грн, таким чином за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 315199,03 грн (всього поставлено 1872602,10 грн - частково оплачено 1557403,07 грн).

Враховуючи вищевикладені обставини, а також відсутність зі сторони відповідача заперечень щодо факту отримання від позивача природного газу за період з жовтня 2017 по травень 2018, суд доходить висновку, що позивачем доведено та підтверджено матеріалами справи заборгованість відповідача за природний газ за вказаний період на суму 315199,03 грн за договором №5002/1718-БО-39 постачання природного газу від 01.09.2017.

З аналізу здійснених відповідачем оплат за спожитий природний газ за Договором вбачається, що відповідачем оплата за спожитий газ здійснювалась з порушенням строків, визначених п.6.1 договору.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості природного газу, поставленого за Договором у період з жовтня 2017 року по травень 2018 року, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 29861,40 грн пені за період з 27.02.2018 по 26.02.2019 та 8835,89 грн трьох відсотків річних за той самий період та 19488,78 грн інфляційних нарахувань за період з 01.04.2018 по 26.02.2019.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 8.1. Договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

Відповідно до п.8.2. Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Додатковою угодою №1 від 15.01.2018 до Договору сторонами п. 8.2. викладено у наступній редакції: у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно п. 6.1 Договору по вищезазначених актах приймання-передачі природного газу відповідач зобов`язаний був розрахуватись у наступні строки: від 31.10.2017 на суму 100911,68 грн - до 27.11.2017 включно (25.11.2017, 26.11.2017 - вихідні); від 30.11.2017 на суму 250538,05 грн - до 26.12.2017 включно (25.12.2017 - вихідний); від 31.12.2017 на суму 252027,77 грн - до 25.01.2018 включно; від 31.01.2018 на суму 436543,86 грн - до 26.02.2018 включно (25.02.2018 - вихідний), від 28.02.2018 на суму 375892,48 грн - до 26.03.2018 включно (25.03.2018 - вихідний), від 31.03.2018 на суму 366603,10 грн - до 25.04.2018 включно, від 30.04.2018 на суму 89193,22 грн - до 25.05.2018 включно, від 31.05.2018 на суму 891,94 грн - до 25.06.2018 включно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних нарахувань (а.с. 29-32), враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка оплати відповідачем за переданий природний газ, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні нарахування. Однак в розрахунках санкцій та 3% річних, які нараховані за зобов`язаннями лютого та березня 2018 року (а.с. 30) позивачем невірно зазначена сума фактичної оплати відповідачем 29.03.2018 - 339886,67 грн (замість 375892,48 грн, що підтверджується банківською випискою на а.с.102) та 07.05.2018 - 80597,29 грн (замість 116603,10 грн, яка підтверджується випискою банку за 07.05.2018 а.с. 107-115), що призвело до помилок при подальших розрахунках пені, інфляційних нарахувань, річних.

При проведенні розрахунків судом визначено, що:

-позивачем безпідставно нараховано 588,62 грн пені, 115,42 грн 3% річних за період з 29.03.2018 по 06.05.2018 та 288.05 грн інфляційних за період з 01.04.2018 по 30.04.2018, оскільки оплата за зобов`язаннями лютого 2018 відповідачем була проведена у повному обсязі 29.03.2018;

- за період прострочення з 07.05.2018 по 14.06.2018 (сума боргу 250000,00 грн) сума пені складає 4086,99 грн, 3% річних 801,37 грн;

- за період прострочення з 15.06.2018 по 27.09.2018 (сума боргу 249108,06 грн) сума пені складає 10964,17 грн, 3% річних 2149,84 грн;

За період з 28.09.2018 по 26.02.2019 (сума боргу 189108,06 грн) сума пені нараховується по 25.10.2018 в сумі 2219,56 грн, 3% річних 2362,56 грн.

Інфляційне збільшення заборгованості за вказаний період складає 2956,17 грн +9433,24 грн =12389,41 грн.

Враховуючи вище викладене, суд частково задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 26676,81 грн (за період з 27.02.2018 по 28.03.2018 на суму 452,79 грн + 315,13 грн за період з 27.03.2018 -28.03.2018 +1690,39 за період з 26.04.2018-06.05.2018 +4086,99 грн за період з 07.05.2018-14.06.2018 + 10964,17 за період 15.06.2018 -27.09.2018 + 2219,56 за період 28.09.2018 - 25.10.2018 + 6879,36 за період 26.05.2018 - 25.11.2018 +68,42 грн за період 26.06.2018 - 25.12.2018); 3% річних в розмірі 7844,50 грн (за період з 27.02.2018 по 28.03.2018 - 88,78 грн + за період 27.03.2018-28.03.2018 - 61,79 грн + 331,45 за період 26.04.2018 - 06.05.2018 + 801,37 за період 07.05.2018 - 14.06.2018 + 2149,84 за період 15.06.2018- 27.09.2018 + 2362,56 за період 28,09.2018 - 26.02.2019 + 2030,67 за період 26.05.2018-26.02.2019 + 18,04 за період 26.06.2018-26.02.2019); та інфляційних втрат в розмірі 18005,48 грн ( за період 01.06.2018- 31.01.2019 - 5560,46 грн+ за період 07.05.2018 по 31.01.2019 - 12389,41 + 01.07.2018- 31.01.2019 - 55,61 грн).

В решті позову про стягнення 3184,59 грн пені, 991,39 грн 3% річних, 1483,30 інфляційних судом відмовлено за необгрунтованістю.

Відповідно до ч.1, 4 ст.74, ч. 3 ст.80, ч.1 ст.86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не висловлено заперечень щодо наявності заявленої до стягнення заборгованості, її розміру, не подано доказів про відсутність боргу та про те, що заборгованість є меншою.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково і стягнути з Приватного підприємства «Спеціальна енергетична компанія`вул. Любецька, 60 а, м. Чернігів, , на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 0, 315 199,03 грн боргу, 26 676,81 грн пені, 7 844,50 грн 3% річних, 18 005,48 інфляційних втрат та 5 515,89 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 10.01.2020

Суддя Ю.В. Федоренко