РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2020Справа № 910/15283/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Творчі майстерні спілки дизайнерів України «Синій птах»

про стягнення 6059,60 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Творчі майстерні спілки дизайнерів України «Синій птах» про стягнення 6059,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04.09.2018 між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди №П-21, внаслідок невиконання умов вищезазначеного договору за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 5488,01 грн, яку просить стягнути позивач. Крім того, позивачем нараховано до стягнення 571,59 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

14.11.2019 через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 подано заяву щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 29.11.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 09.12.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 19.12.2019. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 14.12.2019.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.11.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01034, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, офіс 3.

Станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №481 з відміткою про вручення конверту представнику відповідача 28.11.2019.

В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Крім того, про обізнаність відповідача про розгляд даної справи також свідчить наявне в матеріалах справи клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, що надійшло через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва 26.11.2019.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.09.2018 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Творчі майстерні спілки дизайнерів України «Синій птах» (відповідач, орендар) було укладено Договір оренди №П-21, відповідно до умов якого, орендодавець передає орендарю у строкове платне користування частину нежитлового приміщення на четвертому поверсі загальною площею 36,7 кв. м, в будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8. Приміщення включає в себе всі стелі, підлоги, двері, дверні рами, вікна з рамами та склом, внутрішньою та зовнішньою поверхнею всіх стін, труби, сантехніку, інженерні та комунікаційні мережі, тощо (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.5 Договору, орендар користується приміщенням протягом строку дії договору та сплачує орендодавцю орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

Згідно з п.1.6 Договору, приміщення передається орендодавцем та приймаються орендарем за актом приймання-передачі, який оформлюється у двох примірниках, який оформляється у двох примірниках, який підписується уповноваженими представниками сторін, і з діти його підписання вважається додатком до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Повернення орендарем приміщення відповідно також оформлюється двостороннім Актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін (п.1.7 Договору).

Відповідно до п.2.1.1 Договору, обчислення строку оренди починається з дня передачі приміщення за Актом приймання-передачі. Орендодавець зобов`язаний прийняти приміщення не пізніше 04.09.2018.

Пунктом 2.1.2 Договору сторони погодили, що строк оренди закінчується 30.11.2018 включно, але в будь-якому разі не може перевищувати граничного строку ліквідації неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

У п.2.2.1 Договору сторони зокрема погодили, що за домовленістю сторін орендна плата за передане в оренду приміщення встановлюється в національній валюті України та загальна сума орендної плати за місяць становить 9358,50 грн в тому числі ПДВ - 1559,75 грн.

Орендна плата за поточний місяць нараховується з дати передачі приміщення орендарю за актом приймання-передачі та сплачується орендарем не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа поточного місяця на підставі оригіналів або скан-копій рахунків орендодавця, направлених на електронну адресу орендаря до 13 (тринадцятого) числа поточного місяця. У випадку оренди за неповний календарний місяць оренди, орендна плата сплачується пропорційно кількості днів оренди у відповідному місяці. Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату до дати фактичного повернення приміщення орендодавцю за актом приймання-передачі та/або до повного виконання орендарем всіх зобов`язань за цим договором (п.2.2.3 Договору).

Відповідно до п.2.2.4 Договору, крім орендної плати, орендар щомісячно відшкодовує (окрім випадку самостійної оплати орендарем комунальних платежів) орендодавцю вартість спожитої електроенергії, послуг водопостачання, водовідведення, підігріву води і централізованого опалення, утримання будинку і прибудинкової території, охорони (в разі наявності), послуг зв`язку (в разі наявності), інші комунальні та експлуатаційні послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання від орендодавця відповідних рахунків та актів наданих послуг пропорційно до орендованої площі або показників лічильників.

За умовами п.5.1.1 Договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до закінчення строку оренди, передбаченого п.2.1.2 цього договору, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

Пунктом 5.2.2 Договору сторони погодили, що у випадку прострочення сплати по будь-якому з платежів відповідно до умов договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період невиконання грошових зобов`язань, за кожний день прострочення, від суми невиконаного зобов`язання.

Актом приймання-передачі від 04.09.2018 підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення обумовлене договором оренди.

Договором від 10.12.2018 про розірвання Договору оренди №П-21 від 04.09.2018 сторони домовились достроково розірвати договір оренди з 10.12.2018, а також погодили, що орендар зобов`язаний повернути орендоване приміщення 10.12.2018 згідно Акту приймання-передачі.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 10.12.2018 відповідач повернув, а позивач прийняв обумовлене договором оренди приміщення.

Як стверджує позивач, відповідач належним чином не виконав умови договору в частині повної та своєчасної оплати орендних та комунальних платежів за грудень 2018 року у період користування приміщенням, а саме з 01.12.2018 по 10.12.2018, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 3172,33 грн та заборгованість з відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення в сумі 2315,68 грн, що разом становить 5488,01 грн.

Суд зазначає, що наразі матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем існуючої перед позивачем заборгованості за вищевказаним договором, також факт наявності заборгованості в розмірі 5488,01 грн відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів та витрат на утримання нежитлового приміщення в розмірі 5488,01 грн.

Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 571,59 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 5.2.2 Договору сторони погодили, що у випадку прострочення сплати по будь-якому з платежів відповідно до умов договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період невиконання грошових зобов`язань, за кожний день прострочення, від суми невиконаного зобов`язання.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що при здійсненні вказаного нарахування позивачем допущено арифметичні помилки, відтак, здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми пені за визначений позивачем період, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідача пені в розмірі 565,02 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити т частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Творчі майстерні спілки дизайнерів України «Синій птах» (01034, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, офіс 3; ідентифікаційний код 35139337) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 8-А; ідентифікаційний код 19364259) 5488 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн 01 коп. заборгованості, 565 (п`ятсот шістдесят п`ять) грн 02 коп. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1918 (одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) грн 92 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 16.01.2020

Суддя Я.В. Маринченко