ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5030/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором №1224/2018 від 12 липня 2018 року

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Шатунова Н.О., адвокат

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення заборгованості за договором №1224/2018 від 12 липня 2018 року у розмірі 166 518,37грн., з яких:

150 000,00грн. - сума основного боргу,

2 448,88грн. - три відсотки річних,

14069,49грн. - пеня.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату вартості наданих юридичних послуг у розмірі 9000,00грн. та витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 2497,78грн.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням умов договору №1224/2018 від 12 липня 2018 року в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що 24.10.2019 відповідачем сплачено 5 000,00 грн. (платіжне доручення №138254 від 24.10.2019), а відтак розмір заборгованості станом на 28.10.2019 становить 145 000,00 грн. Також, відповідачем здійснено контррозрахунок, відповідно до якого 3% річних складають 2 446,82 грн., пеня складає 13 935,66 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2019 матеріали справи передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 відкрито провадження у справі №904/5030/19, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 28.11.2019. Розгляд справи було відкладено з 28.11.2019 на 17.12.2019.

У судовому засіданні 17.12.2019 оголошено перерву до 08.01.2020.

Ухвалою суду від 17.12.2019 відповідача повідомлено про оголошення перерви у судовому засіданні до 08.01.2020.

У судовому засіданні 08.01.2020 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" (виконавець) укладено договір №1224/2018.

Відповідно до п.1.1. цього договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи: капітальні ремонти, поточні ремонти, технічне обслуговування енергетичного обладнання і силових трансформаторів цехів заводу (далі - роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору згідно з проектно-кошторисною документацією, графіку виконання робіт, Акту прийому-передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим Договором. Перелік робіт, що виконуються за цим Договором, визначається Сторонами в Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Орієнтовна вартість робіт за цим Договором визначається вартістю Додаткових угод до цього Договору на дату їх підписання. Сторони прийняли, що всі ціни, обумовлені в цьому Договорі та Додаткових угодах (Додатках) до цього Договору, є звичайними, справедливими, ринковими (п.3.1.). Остаточна вартість робіт за цим Договором визначається на підставі Акту прийому-передачі виконаних робіт на підставі даних ОКУД Замовника (п.3.2.).

Оплата за виконані роботи здійснюється Замовником в наступному порядку: за фактом виконання робіт протягом 90 календарних днів після підписання надання Виконавцем оригіналу рахунку - фактури та при умові складання та реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної у відповідності до вимог п.п. 2.1.20 - 2.1.22 Договорі, якщо інше не передбачено відповідною Додатковою угодою до цього Договору (п.3.3.).

Зобов`язання Замовника по оплаті вважаються виконаними з моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку Замовника (п.3.4.).

Відповідно до п.4.1. договору строк виконання робіт, узгоджується сторонами в Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Порядок приймання виконаних робіт обумовлено розділом 7 договору.

За пунктом 7.1. договору, після виконання робіт, зазначених у Додаткових угодах до цього Договору, виконавець надає Замовнику підписаний зі свого боку Акт прийому-передачі виконаних робіт і оригінал рахунку-фактури. Замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від Виконавця підписаного з його боку Акту прийому-передачі виконаних робіт, підписати Акт прийому-передачі виконаних робіт або у цей же строк надати мотивовану відмову з переліком недоробок (недоліків), допущених виконавцем. Всі недоробки (недоліки) Виконавець зобов`язаний виправити за свій рахунок протягом строку, погодженого Сторонами додатково у вигляді, підписаного сторонами у дводенний строк Графіку виправлення недоліків. При недосягненні згоди про строки виправлення недоліків вони повинні бути виправлені Виконавцем у семиденний строк з моменту отримання Виконавцем відмови з переліком недоробок (недоліків), допущених Виконавцем.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому разі до виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Моментом підписання Договору є дата, зазначена у верхньому правову куті на першій сторінці цього Договору (10.1.).

Додатковою угодою №3 від 03.01.2019 до договору №1224/2018 від 12.07.2018 замовник доручив, а виконавець зобов`язався виконати роботи з аварійно-відновлювального ремонту високовольтних кабельних ліній від ПРЗ.-5 до ПРЗ-4 (електропостачання ПЦ-2) ЦЕ (код ДКІІП 33.14), згідно Договірної ціни до локального кошторису №433, затвердженої Сторонами на суму 220 828,91 гривень без урахування ПДВ, крім того ПДВ - 44 165,78 гривень, загальна сума з урахуванням ПДВ становить 264 994 (двісті шістдесят чотири тисячі де, п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 69 коп.

Вартість робіт визначена, виходячи з рівня середньомісячної зарплати 13 424,5грн. для розряду робіт 3,8. Роботи виконуються з матеріалів замовника, експлуатація машин і механізмів виконавця (п.п.2, 3. Додаткової угоди №3).

Частиною 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

На виконання умов договору підряду № 1224/2018 від 12.07.18 сторони підписали акт прийому-передачі виконаних робіт від 16.02.2019 (а.с.28). За змістом цього акту виконавець передав виконані роботи, вартість виконаних робіт склала: всього по Акту з ПДВ: 233 929,20 грн.

Акт підписаний сторонами, не містить жодних зауважень зі сторони замовника.

На виконання взятих на себе договірних зобов`язань, а також вимог чинного законодавства, Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" було здійснено перерахування наступних платежів згідно платіжних доручень:

№130671 від 31.07.2019 на суму 33929,2грн.,

№128912 від 09.07.2019 на суму 50000,00грн.,

№138254 від 24.10.2019 на суму 5000,00грн., всього 88929,2грн.

Станом на дату звернення позивача до господарського суду заборгованість становить 145 000,00грн. (233 929,2грн. - 88 929,2грн.).

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за виконані роботи.

Предметом доказування є обставини щодо виконання позивачем підрядних робіт за укладеним із відповідачем договором та щодо виконання останнім своїх договірних зобов`язань в частині оплати виконаних робіт.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною першою статті 854 цього Кодексу встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Таким чином, двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок виконати певну роботу і водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України (далі ГК - України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.3.3. договору підряду виконані роботи мали бути оплачені протягом 90 календарних днів після підписання замовником Акту прийому-передачі виконаних робіт, надання Виконавцем оригіналу рахунку - фактури та при умові складання та реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної.

Отже, строк оплати виконаних робіт настав 17 травня 2019 року.

Встановивши, що строк остаточної оплати відповідачем виконаних робіт настав 17.05.2019, однак оплату у вказаний строк відповідач не здійснив, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 145000, 00грн.

В частині стягнення заборгованості у розмірі 5000,00грн. вимога задоволенню не підлягає, як помилково включена до розрахунку позивачем (зазначена сума сплачена 24.10.2019, тобто до звернення позивача до суду з позовом).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Під час розгляду судом справи відповідачем додатково сплачено суму 5000,00грн. згідно платіжного доручення №141977 від 13.12.2019 (а.с.63).

Сплата заборгованості в частині під час розгляду справи є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору у цій частині (5000,00грн.).

Пунктом 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З урахуванням викладеного, провадження у справі в частині стягнення суми 5000,00грн. підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому за змістом ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п.8.6. договору у випадку порушення Замовником строків оплати, передбачених п.3.3 договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню за кожний день прострочення оплати в розмірі облікової ставник НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання, від вартості несвоєчасно оплачених робіт.

Оскільки відповідач прийняв виконану позивачем роботу за актом від 16.02.2019 на суму 233929,2грн без жодних зауважень та заперечень щодо якості та обсягу робіт, у тому числі строку виконання такої роботи, то, враховуючи положення п.3.3. договору, суд дійшов висновку про те, що відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України такий строк настав через 90 календарних днів, тобто 17.05.2019.

Відповідно прострочка виконання зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт починається з 18 травня 2019 року.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних та пені суд встановив, що позивачем допущена помилка, не врахована оплачена 24.10.2019 сума 5 000,00грн., у зв`язку з чим розмір трьох відсотків річних складає 2 446,82грн. та пені у розмірі 13 935,66грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 156 382,48 грн., з яких: 140 000,00грн. - основного боргу, трьох відсотків річних у розмірі 2 446,82грн. та пені у розмірі 13 935,66грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких - витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не заявлялось.

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

У попередньому розрахунку витрат позивач визначив орієнтовні судові витрати, які ним понесені та які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи у сумі 11 497,78грн., з яких: судовий збір у сумі 2 497,78грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав разом з позовною заявою копію договору про надання юридичних послуг №30/137/2019р. від 22.10.2019 (далі -договір), укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ". За п.1 договору завдання Замовника: підготовка, подача та супроводження розгляду судом першої інстанції позову про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" заборгованості за договором підряду №1224/2018 від 12 липня 2018 року, прийому-передачі виконаних робіт по Договору №1224/2018 від 12.07.2018 № 902161. За п. 2 договору - вартість юридичних послуг складає 9 000.00 грн.

Під час виконання умов зазначеного договору виконавцем здійснено наступні завдання: підготовка позовної заяви, направлення позову відповідачу та до суду, підготовка пояснень, контроль призначення справи до розгляду.

За п. З Договору оплата послуг здійснюється окремо двома платежами: 50% (п`ятдесят відсотків) вартості послуг (п.2) (аванс) оплачується Замовником Виконавцю протягом 5-ти (п`яти) днів з моменту підписання цього договору; вартість послуг, що залишилась оплачується Замовником Виконавцю протягом 5-ти (п`яти) днів з моменту надання Виконавцем звіту про виконання завдання та акту виконаних робіт.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Позивачем надані рахунок №2019/1337 від 22.10.2019 на суму 4 500,00грн. та платіжне доручення №6015 від 22.10.2019 на суму 4 500,00грн., тобто авансовий платіж сплачено позивачем.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховує правову позицію Об`єднаної палати Верховного суду, викладену у постанові №922/445/19 від 03.10.2019, згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

За таких обставин, а також, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи рівень складності справи, строк розгляду справи, загальний обсяг підтверджених доказами наданих послуг з правничої допомоги, положення статті 129 ГПК України, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача лише у сумі 7836,97грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Решта суми витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2 175,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231 (ч.1,4), 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення заборгованості за договором №1224/2018 від 12 липня 2018 року у розмірі 166 518,37 грн. задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми 5000,00грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вулиця Маяковського,3, ідентифікаційний код 05393056) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" (49102, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Фосфорна, будинок 8, ідентифікаційний код 32366707) заборгованість у розмірі 140 000 (сто сорок тисяч) грн. 00коп., пеня у розмірі 13935 (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 66коп., три відсотки річних у розмірі 2446 (дві тисячі чотириста сорок шість)грн.82коп., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять)грн.00коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7836 (сім тисяч вісімсот тридцять шість)грн.97 коп., про що видати наказ.

В задоволенні решти вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Електропівденмонтаж" до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.01.2020

Суддя Н.М.Євстигнеєва