ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" січня 2020 р. Справа№ 873/102/19

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Пашкіна С.А.

За участю представників:

від позивача: Овдієнко В.Ю. (ордер серія КС №613708 від 03.01.2020);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 у справі № 80/2019/19.0-7.4

у справі 873/102/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СККС"

про стягнення заборгованості за договором у сумі 3 159 170грн. відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 30 000 гривень та відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою третейського збору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Статейра" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СККС" про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду вказаної справи, 13.11.2019 Постійно діючим Третейським судом при Торгово-промисловій палаті України винесено рішення у справі № 80/2019/19.0-7.4, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" до Товариства з обмеженою відповідальністю «СККС» задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СККС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" заборгованість за договором №240419 орендного користування від 24 квітня 2019 в розмірі 3 159 170,00грн., 47 387,55грн. на відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою третейського збору, а всього 3 206 557,55грн. (три мільйони двісті шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень та 55 копійок). Вимогу про стягнення 30 000грн. на відшкодування витрат на правову допомогу залишено без розгляду.

04.12.2019 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, в якій заявник просить видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13 листопада 2019 по справі №80/2019/19.0-7.4 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" до Товариства з обмеженою відповідальністю «СККС» про стягнення заборгованості за договором №240419 орендного користування від 24 квітня 2019 року у розмірі 3 159 170,00 грн. (три мільйони сто п`ятдесят дев`ять тисяч сто сімдесят гривень 00 копійок), 47 387,55грн. (сорок сім тисяч триста вісімдесят сім гривень 55 копійок) на відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою третейського збору, що разом складає 3 206 557,55грн. (три мільйони двісті шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень 55 копійок).

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019 справу № 873/102/19 передано судді Північного апеляційного господарського суду Пашкіній С.А.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.352 ГПК України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Частина 1 ст. 354 ГПК України встановлює, що заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

При розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду за клопотанням однієї із сторін господарський суд витребовує справу з постійно діючого третейського суду, в якому вона зберігається. Справа має бути направлена до господарського суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому разі строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду продовжується до тридцяти днів з дня її надходження до суду (ч. 2 ст. 354 ГПК України.

Водночас частина 2 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» встановлює, що при розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця.

Ухвалою від 10.12.2019 (суддя Пашкіна С.А.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 14.01.2020р.

Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду письмову інформацію про наступне: чи наявне третейське застереження і чи не визнавалось воно недійсним; чи не скасоване рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України у справі №80/2019/19.0-7.4; чи є в провадженні Північного апеляційного господарського суду або інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України у справі № 80/2019/19.0-7.4. Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду до дати слухання справи належним чином засвідчені копії: положення про Постійно діючий Третейський суд при Торгово-промисловій палаті України; регламент Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України.

17.12.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України надійшли:

- третейська справа № 80/2019/19.0-7.4 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Статейра» до Товариства з обмеженою відповідальністю " СККС" про стягнення заборгованості;

- копії Положення та Регламент Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України.

13.01.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду про надання інформації про наявну між сторонами третейську угоду, в якій позивач повідомляє про те, що:

- Третейська угода , укладена сторонами 10 вересня 2019 року, не визнавалась у встановленому Законом України «Про третейські суди» порядку недійсною;

- Рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України у справі №80/2019/19.0-7.4 не скасовано компетентним судом;

- у провадженні Північного апеляційного господарського суду або інших судів відсутні заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України у справі №80/2019/19.0-7.4.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

При вирішенні питання про можливість розгляду заяви у відсутності представника відповідача, судом враховано, що відповідач про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, явка відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, строки розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, встановлені ст. 354 ГПК України, тому суд дійшов висновку про розгляд заяви у відсутність представника відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 у справі № 80/2019/19.0-7.4 підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі змісту рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 у справі № 80/2019/19.0-7.4, яке прийнято суддею Винокуровою Л.Ф., слідує що предметом розгляду у вказаній справи є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Статейра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СККС» про стягнення заборгованості за договором №240419 орендного користування від 24 квітня 2019 у сумі 3 159 170,00 грн.

При зверненні до суду з цією заявою заявником надано договір орендного користування від 24 квітня 2019 №240419 та додаткову угоду №1 до договору від 10.09.2019, відповідно до п.1.1 якої сторони вирішили змінити розділ 11 договору (Порядок вирішення спорів) виклавши його в наступній редакції: « 11. Порядок вирішення спорів. 11.1. Будь-який спір, що виникає з цього договору або у зв`язку з ним, зокрема, щодо його тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України».

Отже, рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України у третейській справі №80/2019/19.0-7.4, прийняте в спорі, передбаченому договором орендного користування від 24 квітня 2019 №240419 та додатковою угодою №1 до договору від 10.09.2019, згідно обумовленого в додатковій угоді до договору третейського застереження.

Стаття 50 Закону України «Про третейські суди» встановлює, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Статтею 57 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Стаття 355 ГПК України встановлює, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Виходячи з приписів чинного законодавства, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів іншого, з матеріалів справи слідує, що:

- на день розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 у справі №80/2019/19.0-7.4 судом не скасовано (п. 1 ст. 355 ГПК України). В заяві, яка надійшла до суду 13.01.2020 зазначену інформацію підтвердив позивач;

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 2 ст. 355 ГПК України);

- при зверненні до суду з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення у вищевказаній справі № 80/2019/19.0-7.4 Товариством з обмеженою відповідальністю «Статейра» не пропущений встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа (п. 3 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди (п. 4 ст. 355 ГПК України);

- третейська угода не визнана недійсною (п. 5 ст. 355 ГПК України);

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону (п. 6 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом (п. 7 ст. 355 ГПК України);

- справа №80/2019/19.0-7.4 була надіслана Постійно діючим Третейським судом при Торгово-промисловій палаті України до Північного апеляційного господарського суду (п. 8 ст. 355 ГПК України);

- третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 9 ст. 355 ГПК України).

За обставин, що склалися, враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю «СККС» рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України у третейській справі № 80/2019/19.0-7.4 від 13.11.2019 добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Статейра» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 у справі №80/2019/19.0-7.4.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником при зверненні до суду з цією заявою сума судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на відповідача, оскільки станом на дату звернення заявника до суду з цією заявою рішення третейського суду відповідачем виконано не було, а отже, саме винні дії відповідача змусили позивача звертатися до суду з заявою про видачу наказу і нести відповідні судові витрати.

Керуючись ст.ст. 129, 352 - 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 по справі № 80/2019/19.0-7.4 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.11.2019 у справі №80/2019/19.0-7.4.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СККС» (ідентифікаційний код 41190616, місцезнаходження:65088, Одеська обл.., місто Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 92/94, офіс 217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" (ідентифікаційний код 40884583, місцезнаходження: 02099, місто Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 16, офіс 4) заборгованість за договором №240419 орендного користування від 24 квітня 2019 року в розмірі 3 159 170,00 гривень, 47 387,55 гривень на відшкодування витрат, пов`язаних із сплатою третейського збору, а всього 3 206 557,55 гривень (три мільйони двісті шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень та 55 копійок).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СККС" (ідентифікаційний код 41190616, місцезнаходження:65088, Одеська обл.., місто Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 92/94, офіс 217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статейра" (ідентифікаційний код 40884583, місцезнаходження: 02099, місто Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 16, офіс 4) витрати по сплаті судового збору 960,50 грн. за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення.

4. Третейську справу № 80/2019/19.0-7.4 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України.

5. Ухвала, у випадку, якщо її не буде оскаржено в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч. 5, 6 ст. 356 Господарського процесуального кодексу України). Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 25 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 256 ГПК України.

6. Направити копію цієї ухвали сторонам у справі та Постійно діючому Третейському суду при Торгово-промисловій палаті України.

Суддя С.А. Пашкіна