РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2020Справа № 910/15805/19

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» (03134, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИРУ, будинок 21)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФЕМОС» (03035, м.Київ, ПЛОЩА СОЛОМ`ЯНСЬКА, будинок 2, офіс 701 А) стягнення 11 250,00 грн.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФЕМОС» (далі-Відповідач) про стягнення 11 250,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем зобов`язання з оплати вартості послуг, наданих на підставі договору, укладеного у спрощений спосіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.11.2019 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 13.11.2019 року та 14.11.2019 року уповноваженим особам Позивача та Відповідача ухвали суду від 11.11.2019 року.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФЕМОС» є 03035, м.Київ, ПЛОЩА СОЛОМ`ЯНСЬКА, будинок 2, офіс 701 А.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/15805/19 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФЕМОС», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Позивач надав, а Відповідач в свою чергу прийняв послуги з вивезення великогабаритних відходів, що підтверджується Актом надання послуг № 32029 від 30.11.2018 року на суму в розмірі 7500,00 грн. та Актом надання послуг № 3315 від 31.12.2018 року на суму 3750,00 грн. (а.с.12-13)

З метою оплати вартості наданих послуг Позивачем виставлені Відповідачу рахунки на оплату № 2831 від 30.11.2018 року на суму 7500,00 грн. та № 2764 від 07.12.2018 року на суму 3750 грн. (а.с.14-15)

28.02.2019 року Позивачем направлена Відповідачу Вимога щодо негайної сплати простроченої заборгованості (вих. № 14 від 26.02.2019 року), в якій Позивач вимагає сплатити заборгованість у розмірі 11250,00 грн. за послуги з вивозу великогабаритних відходів протягом 7 днів з дня одержання вимоги. (а.с. 16-19)

Відповідач відповіді на претензію не надав, оплату заборгованості не здійснив.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата послуг з вивезення великогабаритних відходів, наданих на підставі договору укладеного у спрощений спосіб. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФЕМОС» перед Позивачем складає 11250,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За своєю правовою природою угода укладена між позивачем та відповідачем є договором про надання послуг.

Правовідносини послуг врегульовано Главою 63 «Послуги. Загальні Положення» Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що Позивач надав, а Відповідач в свою чергу прийняв послуги з вивезення великогабаритних відходів, що підтверджується Актом надання послуг № 32029 від 30.11.2018 року на суму в розмірі 7500,00 грн. та Актом надання послуг № 3315 від 31.12.2018 року на суму 3750,00 грн. (а.с.12-13)

Позивач стверджує, що з метою оплати вартості наданих послуг Позивачем виставлені Відповідачу рахунки на оплату № 2831 від 30.11.2018 року на суму 7500,00 грн. та № 2764 від 07.12.2018 року на суму 3750 грн. (а.с.14-15). Суд зазначає, що доказів на підтвердження направлення вказаних рахунків на адресу Відповідача та доказів їх отримання Відповідачем на дату їх виставлення, а саме 30.11.2018 року та 07.12.208 року, матеріали справи не містять.

28.02.2019 року Позивачем направлена Відповідачу Вимога щодо негайної сплати простроченої заборгованості (вих. № 14 від 26.02.2019 року), в якій Позивач вимагає сплатити заборгованість у розмірі 11250,00 грн. за послуги з вивозу великогабаритних відходів протягом 7 днів з дня одержання вимоги. (а.с. 16-19).

Втім, Суд акцентує увагу, що вказане рекомендоване поштове відправлення щодо направлення Відповідачеві Вимоги про сплату заборгованості разом з рахунками на оплату повернуто відділенням зв`язку за закінченням встановленого терміну зберігання.

Разом з тим, Суд зазначає, що оскільки Акт надання послуг № 32029 від 30.11.2018 року та Акт надання послуг № 3315 від 31.12.2018 року, підписані представником Відповідача без зауважень та скріплені печаткою підприємства, містять вартість наданих послуг та платіжні реквізити Позивача, Відповідач був обізнаний про наявність та розмір зобов`язання перед Позивачем щодо оплати наданих послуг з вивезення великогабаритних відходів та мав можливість його виконання належним чином.

Водночас, доказів на підтвердження оплати вартості послуг за Актом надання послуг № 32029 від 30.11.2018 року та Актом надання послуг № 3315 від 31.12.2018 року, Відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості за послуги, надані за Актом надання послуг № 32029 від 30.11.2018 року та Актом надання послуг № 3315 від 31.12.2018 року, перед Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО», а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 11250,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФЕМОС» про стягнення 11250,00 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФЕМОС» (03035, м.Київ, ПЛОЩА СОЛОМ`ЯНСЬКА, будинок 2, офіс 701 А, ідентифікаційний код юридичної особи 41893740) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» (03134, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИРУ, будинок 21, ідентифікаційний код юридичної особи 36173955) заборгованість у розмірі 11250,00 грн. (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят грн. 00 коп.), судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.)

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 січня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин