СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. Справа № 905/1315/19 Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді суддів За участю секретаря судового засідання: За участю учасників справи: від позивача: від відповідача: Чернота Л. Ф. Білецька А. М., Зубченко І.В. Телеснюк І.В. Амельченко С.О. довіреність №27 від 26.12.2019 не з`явились
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№3212Д/3)Державної установи Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті, м. Чорноморськ, Одеська область
на рішення Господарського суду Донецької області
від18.09.2019 року
у справі за позовом до про №905/1315/19 (суддя К. С. Харакоз) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків Державної установи Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті, м. Чорноморськ, Одеська область зобов`язання звільнити нежитлове приміщення
В С Т А Н О В И В:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків, звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної установи Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті , м.Чорноморськ, Одеська область, про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення гаража площею 28,5 м 2 (реєстровий номер 38727770.8.МЯФМШК575) в гаражі (Літ. А-1), яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 4, шляхом підписання акту приймання-передачі з Балансоутримувачем - Маріупольською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (87510, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 3, ідентифікаційний код 38728439.

Позов обгрунтовано з тих підстав, що строк дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 05.08.2015 № 6182/2015, на підставі якого спірне майно було передано в оренду відповідачеві закінчився 31.12.2018. Позивач у встановлений частиною 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» місячний строк після закінчення строку дії Договору направив відповідачеві заяву про його припинення, що є підставою припинення дії Договору з 31.12.2018 р. в силу закінчення строку,на який його було укладено та відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», пункту 10.8 Договору зумовлює обов`язок з повернення орендованого майна, який відповідачем не виконано.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано Державну установу "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область вчинити певні дії, а саме: звільнити державне майно - нежитлове приміщення гаража площею 28,5 м 2 (реєстровий номер 38727770.8.МЯФМШК575) в гаражі (Літ. А-1), яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 4, шляхом підписання акту приймання-передачі з Балансоутримувачем - Маріупольською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (87510, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 3, ідентифікаційний код 38728439).

Стягнуто з Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921,00 грн.

Рішення мотивоване, зокрема, з тих підстав, що орендодавець після закінчення строку дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 05.08.2015 №6182/2015 у встановлений ч. 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» здійснив повідомлення орендаря про його припинення, а тому Договір припинив свою дію 31.12.2018 в силу закінчення строку, на який його було укладено, що відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та пункту 10.8., 10.9. Договору зумовлює обов`язок орендаря з повернення орендованого майна, який відповідаем не виконано.

Відповідач подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №650 від 10.10.2019 року, в якій, посилаючись на неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати; судовий збір за подання апеляційної скарги стягнути з позивача.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається, зокрема на те, що господарський суд першої інстанції не з`ясував обставин щодо порушення позивачем п. 10.4. Типового договору оренди державного та комунального майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України, а саме неповідомлення орендаря через свій уповноважений орган з управління майном Маріупольську філію ДП «Адміністрація морських портів» за три місяці до закінчення строку дії Договору про намір використовувати орендоване майно для власних потреб, що надає орендареві право на продовження дії Договору на новий строк відповідно до вимог Договору.

Також, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відмову від продовження Договору надано не орендодавцем-РВ ФДМУ по Донецькій області, а філією балансоустримувача - Маріупольською філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та не з`ясував причин ненадання згоди на продовження Договору.

Крім цього, скаржник зазначив про незалучення судом в порушення вимог статті 50 Господарського процесуального кодексу України в якості третіх осіб Міністерства охорони здоров`я України та баланстоутримучача спірного майна - юридичну особу Державне підприємство «Адміністрація морських портів України».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Білецька А. М., Медуниця О. Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 року апеляційну скаргу Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область на рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 залишено без руху та зобов`язано заявника: підтвердити повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу та надати засвідчену належним чином копію довіреності; надати оригінал платіжного доручення №410 від 10.10.2019 року на суму 1 921,00 грн. (копія якого додана до апеляційної скарги); доплатити 960,50 грн. судового збору та надати належні докази такої оплати; направити копію апеляційної скарги №650 від 10.10.2019 року з додатками на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків та конкретизувати апеляційні вимоги щодо бажаних наслідків скасування переглядуваного судового рішення.

15.11.2019 року (в межах встановленого процесуального строку) від Державної установи Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті, м. Чорноморськ, Одеська область на поштову адресу суду надійшла заява №815 від 11.11.2019 року на виконання ухвали суду з додатками.

У вказаній заяві відповідач просить суд скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 відносно вчинення Державною установою Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті певних дій, а саме: звільнення державного майна нежитлового приміщення загальною площею 28,5 м2 за адресою: Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 4. Також, просить судовий збір за подання апеляційної скарги стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на користь Державної установи Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті.

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання положень вищезазначеної статті, Східним апеляційним господарським судом перевірено у програмі Діловодство спеціалізованого суду ДСС та встановлено, що судовий збір у сумі 960,50 грн., сплачений за платіжним дорученням №443 від 07.11.2019 року зараховано до державного бюджету України, що підтверджується Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 07.11.2019 року.

З огляду на вищевикладене, апелянтом за звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 сплачено 2 881,50 грн. судового збору, що підтверджується доданими до заяви оригіналом платіжного доручення №410 від 10.10.2019 року на суму 1 921,00 грн. та оригіналом платіжного доручення №443 від 07.11.2019 року на суму 960,50 грн.

Окрім того, на усунення недоліків поданої апеляційної скарги, Державною установою Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті, м. Чорноморськ, Одеська область додано оригінал довіреності на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу та докази направлення копії апеляційної скарги №650 від 10.10.2019 року з додатками позивачу (фіскальний чек, накладна та опис вкладення від 12.11.2019 року).

Таким чином, з огляду на надані відповідачем документи, колегія суддів дійшла висновку, що останнім усунуто недоліки поданої апеляційної скарги у визначений судом строк.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної установи"Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область на рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 та встановлено учасникам справи строк до 04.12.2019 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі.

04.12.2019 року до канцелярії Східного апеляційного господарського суду (в межах строку) від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків надійшов відзив №10-07-03251 від 04.12.2019 року на апеляційну скаргу, в якому останнє просить апеляційну скаргу Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область залишити без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 - залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 розгляд апеляційної скарги Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область на рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 призначено на 15 січня 2020 р. о 14:30 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 13.01.2020 р. на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л.Ф., у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Медуниці О. Є., яка входять до складу колегії суддів, відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №922/2681/15, в результаті якого визначено склад колегії суддів (за наявності): головуючий суддя: Л.Ф. Чернота, судді Білецька А.М., Зубченко І.В.

Враховуючи викладене та зважаючи на приписи ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги розпочався спочатку.

14.01.2020 на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли доповнення до апеляційної скарги (з додатками), в яких останній просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 18.09.2019 р. у справі №905/1315/19 відносно вчинення ДУ «ЛЦ МОЗ України на ВТ» певних дій, а саме: звільнення державного майна нежитлового приміщення загальною площею 28,5 м КВ за адресою: м. Маріуполь, пр. Луніна, 4.

Представник позивача в судовому засіданні 15.01.2019 р. надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, вважає оскаржуване рішення, прийнятим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, останній наданими процесуальними правами не скористався та в судове засідання не з`явився. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та враховуючи те, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 р. явка представників учасників справи визнавалась не обов`язковою, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представників позивача та відповідача.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановлено наступне.

05.08.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі - орендодавець, позивач) та Державною установою "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6182/2015.

Предметом цього Договору є строкове, платне користування державним майном - нежитлового приміщення гаражу площею 28,5 кв.м. (реєстровий номер 38727770.8.МЯФМШК575) в гаражі (Літ. А-1), яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 4, що знаходиться на балансі Маріупольської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України , залишкова вартість якого на 01.10.2015 становить 47812,20 грн. (п. 1.1. договору №6182/2015 від 05.08.2015 (з урахуванням Договору №2 від 10.02.2016 про внесення змін).

Стан майна на момент укладання договору визначається в акті приймання - передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря (п.1.2. договору).

Відповідно до розділу 2 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передавання майна. Обов`язок щодо складання акта приймання - передавання покладається на орендодавця.

Пунктом 5.10 договору (з урахуванням Договору №3 від 23.01.2017 про внесення змін), передбачений обов`язок орендаря, у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодовувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Цей договір укладено строком до 31.12.2015, що діє з 05.08.2015 (п. 10.1. договору).

Відповідно до пункту 10.3., Договору (з урахуванням Договору №3 від 23.01.2017 про внесення змін), зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємної згоди сторін, балансоутримувача та органу, уповноваженого управляти державним майном. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.. Зазначені дії оформлюються договором про внесення змін, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти державним майном, який надається на запит орендодавця.

Пунктом 10.4. Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Пунктом 10.6. Договору передбачено, що чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження (пункт 10.8. договору).

Відповідно до п. 10.9. (з урахуванням Договору №3 від 10.02.2016 про внесення змін) майно вважається повернутим Балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між Орендарем та Балансоутримувачем. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Матеріали справи свідчать, що позивач передав, а відповідач прийняв без зауважень за актом приймання-передачі від 05.08.2015 державне майно - нежитлове вбудоване приміщення гаражу площею 28,5 кв.м. (реєстровий номер 38727770.8.МЯФМШК575) в гаражі (Літ. А-1), яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 4.

Стан майна на момент укладання договору, у відповідності з узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря, потребує поточного ремонту.

19.11.2015 договором №1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.11.2015 №6182/2015, сторони внесли зміни до п.10.1. розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору", а саме продовжили строк дії договору оренди до 31.12.2016.

10.02.2016 договором №2 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.11.2015 №6182/2015, сторони внесли зміни до п.10.1. розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору", а саме продовжили строк дії договору оренди до 12.07.2016 включно.

23.01.2017 договором №3 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.11.2015 №6182/2015, сторони внесли зміни до п.10.1. розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору", а саме продовжили строк дії договору оренди до 31.12.2017 включно.

25.01.2018 договором №4 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.11.2015 №6182/2015, сторони внесли зміни до п.10.1. розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору", а саме продовжили строк дії договору оренди до 31.12.2018 включно.

16.01.2019 орендодавець звернувся із заявою №11-05-00182 від 15.01.2019 до Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", в якій посилаючись на припинення дії договору оренди від 05.08.2015 №6182/2015, та враховуючи відсутність згоди балансоутримувача на продовження дії цього договору, просив повернути майно із оренди (а.с. 21).

05.03.2019 орендодавець в листі №11-05-01063 від 05.03.2019 повідомив Державну установу "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" та Маріупольську філію Державного підприємства Адміністрація морських портів України щодо можливості нарахування неустойки у зв`язку з неповерненням орендованого майна за договором оренди від 05.08.2015 №6182/2015 дія якого припинилась.

В листі було викладене попередження, що у разі невиконання обов`язку щодо повернення майна, регіональне відділення буде змушене звернутися до суду з позовом про примусове повернення майна із оренди (а.с. 26).

У відповіді №1276/17-01-02/вих. 17 від 05.06.2019 на листи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області №11-05-00182 від 15.01.2019, №11-05-01063 від 05.03.2019, Маріупольська філія ДП Адміністрація морських портів України повідомила орендодавця, що нею неодноразово було запропоновано Державній установі "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" повернути майно із оренди, яке було надано за договором від 05.08.2015 №6182/2015, проте такі звернення залишились без виконання (а.с. 31).

В листі від 13.06.2019 №11-05-02750, адресованому Державній установі "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" (а.с.32), Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повторно просило повернути майно за актом приймання-виконання.

Проте, об`єкт оренди відповідачем у встановленому договром порядку повернуто не було, що стало причиною звернення з позовом у даній справі про зобов`язання Державної установи Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті вчинити певні дії, а саме: звільнити державне майно - нежитлове приміщення гаражу площею 28,5кв.м. (реєстровий номер 38727770.8.МЯФМШК575) в гаражі (Літ. А-1), яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 4, шляхом підписання акту приймання - передачі з Балансоутримувачем - Маріупольською філією Державного підприємства Адміністрація морських портів України (87510, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 3, ідентифікаційний код 38728439).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявнітсь підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 господарського кодексу Українпи серед способів захисту прав та охоронюваних інтересів визначено зокрема присудження до виконання обов`язку в натурі.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Вимогами статті 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що цей закон регулює:організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності;

Оскільки спірне майно є державною власністю на відносини за спірним Договором розповсюджуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна"

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 1статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Вимогами частини 2 зазначеного Закону передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як правомірно зазначив господарський суд першої інстанції, зі змісту статей 759, 763, 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо протягом місяця відсутні заперечення орендодавця. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

При цьому, зазначеними нормами не встановлено застережень щодо обгрунтування орендодавцем причин надсилання заяви про припинення договору оренди, а тому колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи скаржника щодо недослідження судом першої інстанції причин ненадання згоди на поновлення строку Договору.

Як зазначено вище, строк дії Договору закінчився 31.12.2018 р. та позивач-орендодавець 16.01.2019, в межах встановленого ч. 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна орендодавець звернувся із заявою №11-05-00182 від 15.01.2019 до відповідача-орендаря про припинення Договору, в якій посилаючись на припинення дії договору оренди від 05.08.2015 №6182/2015, та враховуючи відсутність згоди балансоутримувача на продовження дії цього договору, просив повернути майно із оренди (а.с. 21).

Наведеним спростовуються доводи скаржника, що заяву про припинення договору подано не орендодавцем - позивачем, а філією балансоутримувача.

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що спірний Договір припинив свою дію 31.12.2008 р. у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 10.8 Договору передбачено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Відповідно до п. 10.9. (з урахуванням Договору №3 від 10.02.2016 про внесення змін) майно вважається повернутим Балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між Орендарем та Балансоутримувачем. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Таким чином, відповідно до вимог законодавства та умов Договору у відповідача після закінчення строку дії Договору виник обов`язок з повернення орендованого майна.

Приписами вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем орендованого майна у встановленому договором порядку.

Сторонами не заперечується факт неповернення майна балансоутримувачу, у зв`язку з чим господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача виконати обов`язок з повернення орендованого майна у встановленому порядку шляхом підписання акту приймання-передачі з Балансоутримувачем - Маріупольською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (87510, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 3, ідентифікаційний код 38728439).

При цьому, господарський суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача щодо залучення заінтересованих сторін, та те, що Державна установа "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті" не є належним відповідачем у даній справі, оскільки договір оренди № 6182/2015 від 05.08.2015р., було укладено саме відповідачем, в особі представника Самобрської Л.М. на підставі довіреності №27 від 22.12.2014р., дії якого, в силу положень ст.ст. 207, 239 ЦК України, створюють правові наслідки саме для відповідача.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо продовження спірного Договору на підставі п.10.4. Типового Договору оренди державного та комунального майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України через неповідомлення орендаря через свій уповноважений орган з управління майном Маріупольську філію ДП «Адміністрація морських портів» за три місяці до закінчення строку дії Договору про намір використовувати орендоване майно для власних потреб.

Зазначені зміни до п. 10.4 Типового Договору, на які посилається відповідач набули чинності вже після укладення спірного Договору оренди, а тому як нормативно-правовий акт не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім цього, відповідно до зазначеного пункту Типового Договору, орендареві за відсутності відповідного повідомлення про намір використовувати орендоване майно для власних потреб лише надано право на продовження дії Договору на новий строк відповідно до вимог договору, в той час як спірним Договором в п. 10.3. передбачено оформлення таких дій додатковим договором, який сторонами не укладався.

Також, зазначена обставина відсутності відповідного повідомлення чинним законодавством та Договором не передбачена в якості підстави для автоматичного поновлення строку дії Договору.

Як зазначено вище, автоматичне продовження Договору оренди можливо лише за відсутності протягом місяця після закінчення стоку його дії заяви орендодавця про припинення договору, в той час як позивачем після закінчення 31.12.2018 р. строку дії Договору, в межах зазначеного місячного строку надіслано відповідну заяву про припинення Договору, а тому Договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, що зумовило обов`язок відповідача з повернення об`єкту оренди, який останнім не виконано.

Також, колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи скаржника щодо незалучення судом в порушення вимог статті 50 Господарського процесуального кодексу України в якості третіх осіб Міністерства охорони здоров`я України та балансоутримувача спірного майна- юридичну особу Державне підприємство «Адміністрація морських портів України».

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Проте, з матеріалів справи не вбачається та відповідачем не обгрунтовано, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обо`язки зазначених осіб стосовно сторін у справі.

До того ж, відповідно до ч. 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У даному випадку, зважаючи на предмет та підстави позову й відповідний предмет доказування у даній справі не вбачається вплив участі зазначених осіб на правильність вирішення судом справи по суті.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам закону, а оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 86, 126, 129, 236, 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 284, Господарськог процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України на водному транспорті", м. Чорноморськ, Одеська область на рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 року у справі №905/1315/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.01.2020 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 17.01.2020 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя А.М. Білецька

Суддя І.В. Зубченко