ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. м.Київ Справа№ 910/9458/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Куксова В.В.

Розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Ініціатор +»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019, повний текст якої складено 07.11.2019

у справі №910/9458/19 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Інвест»

до Приватного акціонерного товариства «Ініціатор +»

про стягнення 151 497 994,50 грн

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Ініціатор +»

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Інвест», 2.Приватного акціонерного товариства «Укренергозбут»

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 15.04.2019.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Ініціатор +" про зустрічне забезпечення позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Ініціатор+" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19;

- ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 за клопотанням Приватного акціонерного товариства "Ініціатор+" про зустрічне забезпечення у справі №910/9458/19 скасувати повністю;

- справу №910/9458/19 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду у відкритому судовому засіданні заяви Приватного акціонерного товариства "Ініціатор+" про відвід секретаря Цебери Ю.Ю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків обставинам справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, а також прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019, справу №910/9458/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді; Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ініціатор+" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19 залишено без руху, а також повідомлено Приватне акціонерне товариство "Ініціатор+" про його право на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Ініціатор +" надійшла заява про усунення недоліків у відповідності до вищезазначеної ухвали суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 поновлено Приватному акціонерну товариству "Ініціатор+" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Ініціатор +» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19; розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Ініціатор +» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням приписів частини 1 статті 270 та частини 1 статті 252 ГПК України апеляційний розгляд здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей передбачених у Главі «Апеляційне провадження».

Відповідно до положень ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІН-ІНВЕСТ" звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ініціатор +" про стягнення 5 881 000 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору про уступку права вимоги від 15.04.2019, укладеного з ПрАТ "Укренергозбут", отримав право вимоги до відповідача на суму 5 881 000,00 доларів США за договором від 05.09.2002 на реконструкцію та капітальний ремонт будинку №34 по вул. Саксаганського в м. Києві, однак, відповідач на вимогу позивача від 14.05.2019 не відповів і у встановлений строк вказану суму коштів не сплатив.

29 липня 2019 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просив суд:

- накласти арешт на об`єкт нерухомості - будинок №34 по вул.Саксаганського в м.Києві, площею 4084,2 кв.м., що належить Приватному акціонерному товариству "Ініціатор +" на підставі Свідоцтва про право власності від 10.08.2005 року № 1283-С/ЮЖБ та інше нерухоме та рухоме майно, в тому числі цінні папери, власником або володільцем яких є Приватне акціонерне товариство "Ініціатор +" та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Приватному акціонерному товариству "Ініціатор +" і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- заборонити Приватному акціонерному товариству "Ініціатор +", Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомості - будинку № 34 по вул. Саксаганського в м.Києві, площею 4084,2 кв.м., що належить Приватному акціонерному товариству "Ініціатор +" на підставі Свідоцтва про право власності від 10.08.2005 року № 1283-С/ЮЖБ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/9458/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін-Інвест" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

У жовтні 2019 року Приватним акціонерним товариством "Ініціатор +" подано до Господарського суду міста Києва клопотання про зустрічне забезпечення у даній справі, відповідно до якого заявник просив:

- постановити ухвалу про зустрічне забезпечення, якою вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін-Інвест" забезпечити відшкодування збитків Приватного акціонерного товариства "Ініціатор +" на суму 11 477 550,00 грн, які спричинені забезпеченням позову;

- застосувати зустрічне забезпечення у вигляді зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін-Інвест" перерахувати на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошових коштів в сумі 11 477 550,00 грн в якості забезпечення відшкодування збитків Приватного акціонерного товариства "Ініціатор +".

В обґрунтування клопотання про зустрічне забезпечення Приватне акціонерне товариство "Ініціатор +" зазначає, що 24.07.2019 між Приватним акціонерним товариством "Ініціатор +", як орендодавцем, та Приватним підприємством «Косіба», як орендарем, було укладено Договір оренди № ОП-02-2019, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне володіння та користування наступне майно: нежитлові приміщення загальною площею 3 279,3 кв.м., що розташовані в будинку № 34 за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського.

Відповідно до п.3.1 Договору оренди №ОП-02-2019 від 24.07.2019 орендодавець зобов`язується передати приміщення в оренду орендарю за Актом здачі-приймання не пізніше 08.08.2019.

Проте у строк до 08.08.2019 Приватне акціонерне товариство "Ініціатор +" не змогло передати приміщення в оренду Приватному підприємству «Косіба», оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 накладено арешт на об`єкт нерухомості - будинок №34 по вул. Саксаганського в м. Києві, площею 4 084,2 кв.м., що належить Приватному акціонерному товариству "Ініціатор +" (01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 36-Б, ідентифікаційний код 24372433) на підставі Свідоцтва про право власності від 10.08.2005 року №1283-С/ЮЖБ.

Приватне підприємство «Косіба» заявою №17/с від 09.08.2019 повідомило Приватне акціонерне товариство "Ініціатор +" про те, що оскільки станом на 09.08.2019 приміщення за Договором оренди №ОП-02-2019 від 24.07.2019 Приватному підприємству «Косіба» не передано, останнє відмовляється від Договору оренди №ОП-02-2019 від 24.07.2019, який є припиненим з моменту отримання Приватним акціонерним товариством "Ініціатор +" цієї заяви.

Приватне акціонерне товариство "Ініціатор +" визначило матеріальні збитки на суму 11 477 550,00 грн упущеної вигоди та зазначило, що вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 заходи забезпечення позову призвели до неможливості передачі Приватним акціонерним товариством "Ініціатор +" належних йому на праві власності приміщень в оренду Приватному підприємству «Косіба», внаслідок чого йому було заподіяно матеріальних збитків на суму 11 477 550,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Ініціатор +" про зустрічне забезпечення позову відмовлено повністю.

Приймаючи зазначене судове рішення суд першої інстанції виходив із того, що Приватним акціонерним товариством "Ініціатор +" не доведено обґрунтованість підстав на які він посилається заявляючи клопотання про зустрічне забезпечення позову. Також вказав на те, що немає жодних підстав вважати, що останнє зазнає збитків від забезпечення позову у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення. Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

З наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами, в порядку статей 73, 76-79 ГПК України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ст. 22 ЦК України).

Під збитками в розумінні ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України передбачаються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, що допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 ГК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, саме на заявника чинним законодавством покладено доведення факту наявності порушення, наявність та розмір понесених можливих збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і можливими збитками.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності збитків (упущеної вигоди). Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому такий зв`язок між порушенням та можливими збитками має бути прямим та безпосереднім.

За змістом ч.1 ст.74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Належними згідно ст.76 ГПК України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, Приватним акціонерним товариством "Ініціатор +" не доведено належними та допустимими доказами про те, що саме у зв`язку із вжитими заходами забезпечення позову останній зазнав аба зазнає у майбутньому збитків, відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Більше того, колегія суддів звертає увагу, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 року у справі №910/9458/19 скасовано та відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фін-Інвест" про забезпечення позову. Тобто, скасування заходів забезпечення позову виключає застосування зустрічного забезпечення, а тому підстави для розгляду судом апеляційної інстанції питання щодо зустрічного забезпечення відсутні.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом апеляційної інстанції обставини, учасниками справи не надано.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду в розумінні ст.ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Ініціатор +» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/9458/19 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Ініціатор +».

4. Матеріали справи №910/9458/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

В.В. Куксов