ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.01.2020 Справа № 905/2024/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

за позовною заявою Приватного підприємства "Фахівець-П", м.Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська індустріальна компанія", м.Покровськ, Донецька область,

про стягнення заборгованості в сумі 108724,01 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Приватне підприємство "Фахівець-П", м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська індустріальна компанія", м.Покровськ, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 108724,01грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача взятих на себе грошових зобов`язань за договором поставки №02/01-19 від 02.01.2019 щодо оплати товару в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість з основного боргу в сумі 51872,85грн., та нарахована пеня в сумі 56851,16грн.

Ухвалою суду від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/2024/19; справу №905/2024/19 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Розгляд справи по суті розпочато 11.12.2019.

Представник позивача в судове засідання 09.01.2020 року не з`явився. В судовому засіданні 25.11.2019 підтримував позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

21.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що визнає основну заборгованість у розмірі 41424,09 грн. за накладною №1305 від 11.06.2019 та 10448,76 грн. за накладною №1332 від 13.11.2019, а всього - 51872,85 грн. основної заборгованості; визнає неустойку у вигляді пені у розмірі 5334,95 грн. Вказує на те, що позивачем неправомірно нарахована пеня без врахування положень ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, господарський суд встановив наступне.

02.01.2019 між позивачем, Приватного підприємства "Фахівець-П", м.Київ, (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбаська індустріальна компанія" (покупець), укладено договір поставки №02/01-19 (договір), за умовами п.1.1. якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується сплатити та прийняти пневматичну апаратуру (надалі іменується «Товар») за ціною та на умовах вказаних у Специфікації до даного договору, Рахунку на сплату товару та Видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору. Ціна товару узгоджена сторонами, відповідає рівцю справедливих ринкових цін та вважається звичайною.

В п.1.2. Договору сторони передбачили, що право власності на товар, переходить від Постачальника покупцю в момент, отримання Товару Покупцем.

Оплата здійснюється Покупцем за визначений рахунком-фактурою товар шляхом переведення 50% безготівкових коштів на рахунок Постачальника у вигляді передоплати, а інша 50% у строк 10 (десяти) календарних днів з дати відвантаження, якщо інше не узгоджено у Специфікаціях до даного договору.

Пунктом 4.2. Договору сторони передбачили, що у разі порушення Покупцем строків оплати товару - нараховується пеня в розмірі 1% від вартості Товару, за кожний день прострочки оплати.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даною угодою (пункти 5.1., 5.2. договору).

Договір був підписаний представниками сторін, скріплений їх печатками.

На виконання вищевказаного Договору Постачальником Покупцеві було виставлено до сплати рахунки-фактури 8Р000001358 від 23 квітня 2019 року на суму 82848,19 грн. (8С-8С-160Х150-8-С01-Циліндр пневматичний - 14 шт.) та 8Р000001891 від 13 червня 2019 року на суму 10448,76 грн. (8С-8С-СА-160-Підвіски до циліндру - 14 шт.).

Постачальником здійснено поставку Товару Покупцю згідно видаткових накладних № 1305 від 11 червня 2019 р. на загальну суму 82848,19 грн. та № 1332 від 13 червня 2019 р. на загальну суму 10448,76 грн.

Товар, зазначений у рахунку-фактурі SР000001358 від 23 квітня 2019 року на суму 82848,19 грн. та видатковій накладній № 1305 від 11 червня 2019 р. на загальну суму 82848,19 грн. був переданий Постачальником в службу доставки ТОВ «Нова Пошта» для одержувача 11.06.2019, що підтверджується експрес-накладними № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 .

Товар, зазначений у рахунку-фактурі SР000001891 від 13 червня 2019 року на суму 10448,76 грн. та видатковій накладній № 1332 від 13 червня 2019 р. на загальну суму 10448,76 грн. був переданий Постачальником в службу доставки ТОВ «Нова Пошта» для одержувача 13.06.2019, що підтверджується експрес-накладними № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , НОМЕР_12.

Видаткова накладна №1305 від 11.06.2019 на суму 82848,19грн підписана обома сторонами без заперечень та зауважень.

Наявна в матеріалах справи видаткова накладна №1332 від 13.06.2019 на суму 10448,76грн. не підписана з боку відповідача. Разом з цим, факт поставки за вказаною видатковою накладною не заперечується з боку відповідача, тому така обставина не підлягає доказуванню в силу приписів ст.75 ГПК України.

Таким чином, позивачем свої зобов`язання стосовно здійснення поставки на адресу Покупця за договором виконало в повному обсязі на загальну суму 93296,95 грн. (дев`яносто три тисячі двісті дев`яносто шість грн. 95 коп.)

Відповідач частково сплатив за отриманий товар в сумі 41424,10грн., що підтверджено платіжним дорученням №1687 від 08.05.2019 року, в результаті чого не сплаченою залишилась сума у розмірі 51872,85грн.

Відповідач у відзиві визнав суму неоплаченого товару в розмірі 51872,85грн. в повному обсязі.

На підставі зазначеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача основну суму боргу у розмірі 51872,85 грн., пені у сумі 56851,16 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст договору №02/01-19 від 02.01.2019, який укладений між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статей 692, 693 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 91 вказаного Кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В силу приписів ст.ст. 77, 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач довів належними доказами, що поставив товар, а відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару у відповідності до умов договору належним чином не виконав, у зв`язку з викладеним, у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 51872,85 грн., яка визнана відповідачем, підтверджена матеріалами справи, та, як слід, підлягає стягненню у повному обсязі.

Крім того, позивач заявив до стягнення пені у сумі 56851,16 грн. за період з 22.06.2019 по 09.10.2019.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 4.2. договору сторони передбачили, що у разі порушення Покупцем строків оплати товару - нараховується пеня в розмірі 1% від вартості Товару, за кожний день прострочки оплати.

За змістом ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченного платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Після здійснення перерахунку в межах визначеного позивачем періоду прострочення, враховуючи пункт 4.2. договору та з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за перерахунком суду сума пені складає 5334,16, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 46, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Фахівець-П", м.Київ, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська індустріальна компанія", м.Покровськ, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 108724,01 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська індустріальна компанія" (85300, Донецька область, вул. Захисників України, б. 130А, ) на користь Приватного підприємства "Фахівець-П" (04071, м.Київ, вул.Ярославська, б. 4-Б, ) основну суму боргу у розмірі 51872,85грн., пені у сумі 5334,16 грн., а також судовий збір в сумі 1016,47 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 09.01.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.С. Харакоз