ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 січня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/724/19

Суддя Господарського суду Херсонської області Закурін М.К., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з повною відповідальністю «Постачтехкомплект»

до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області,Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

про визнання нечинним та скасування наказу,

у с т а н о в и в:

27.08.2019 Товариство з повною відповідальністю «Постачтехкомплект» звернулося до суду з позовом про визнати нечинним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області,Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 30.07.2019 № 430 «Про проведення конкурсу на право оренди державного майна».

27.08.2019 відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями позовна заява передана на розгляд судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду 11.09.2019 позовна заява повернута заявникові у зв`язку з виявленими при її подачі недоліками.

Проте, за результатами апеляційного перегляду відповідно до постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 ухвала від 11.09.2019 скасована, а справа направлена для подальшого розгляду.

28.12.2019 відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями у зв`язку з перебуванням судді Гридасова Ю.В. у відпустці, справа передана на розгляд судді Закуріну М.К.

Вирішуючи питання прийняття справи до власного провадження суд зазначає, що існують обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Зокрема, директором Товариства з повною відповідальністю «Постачтехкомплект» є Єремеєвський В.Ю. з яким існують тісні, тривалі дружні відносини та про які відомо широкому колу осіб. Більш того, дружина судді Закуріна М.К. Закуріна О.Ю. деякий час працювала у Товаристві за трудовим договором.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Діючий Господарський процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв або безпосереднього поняття неупередженості та об`єктивності, але вони наявні у нормах права, у тому числі міжнародних.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 4 статті 11 ГПК України «суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1960 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Так, за змістом частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення …».

Зокрема, за пунктами 49 та 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 зроблений висновок, що «відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Таким чином, суд приходить до висновку, що суддя при розгляді справи є безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, у тому числі сумніви з боку сторін у справі про таку безсторонність.

У даному випадку наявність дружніх стосунків судді з керівником Позивача унеможливлює існування факту безсторонності суду при розгляді справи за участі такого судді, оскільки вони зі стороннього погляду не можуть вказувати на неупередженість суду.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне та обов`язкове заявити самовідвід з метою недопущення порушень діючого процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 39, 232 ГПК України

у х в а л и в:

1. Справу прийняти до провадження.

2. Заявити у справі самовідвід.

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Дата підпису ухвали 02.01.2020.

Суддя М.К. Закурін