ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" січня 2020 р. Справа№ 920/915/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» на рішення Господарського суду Сумської області від 12.12.2019 у справі №920/915/19 (суддя - Яковенко В.В., повний текст складено - 21.12.2019) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі» до приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» про стягнення 972 000,00 грн. та визнання договору діючим та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» до товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі» про стягнення 5 135 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 12.12.2019 у справі №920/915/19 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі» до приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» про стягнення 972 000,00 грн. та визнання договору №130818 від 13.08.2018 діючим, задоволено частково; стягнуто з приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі» 972 000,00 грн. основного боргу та 14 580,00 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог приватного акціонерного товариства «Науково-виробничого акціонерного товариства «ВНДІкомпресормаш» до товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі» про стягнення 5 135 000,00 грн. відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 12.12.2019 та прийняти нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічну позовну заяву задовольнити.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даного спору є первісний позов про стягнення 972 000,00 грн. та визнання договору діючим (майнова і немайнова вимога) та зустрічний позов про стягнення 5 135 000,00 грн. (майнова вимога).

Враховуючи оскарження апелянтом судового рішення від 12.12.2019 в повному обсязі, як в частині первісного позову, так і в частині зустрічного позову, ним має бути сплачено до апеляційного суду - 140 289,00 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті за подання первісного позову (14 580,00 грн. за майнову вимогу та 1 921,00 грн. за вимогу немайнового характеру) і 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті за подання зустрічного позову (77 025,00 грн. за майнову вимогу) у даній справі).

Разом з тим, на підтвердження сплати судового збору, апелянтом додано до скарги платіжне доручення №16 від 08.01.2020 на суму 140 289,00 грн.

Проте, з даного документа вбачається, що скаржником сплачено судовий збір на рахунок отримувача UA6082004, тоді як потрібно було сплатити на рахунок отримувача UA2026001, оскільки судовий збір за подання апеляційних скарг до Північного апеляційного господарського суду з 01.01.2020 сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA2026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. п. 2.4.1 п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7, законом передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9).

Так, після здійсненої перевірки, колегією суддів виявлено, що інформація про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за вказаним платіжним документом відсутня.

Відтак, з огляду на викладене, апелянтом не надано належних доказів сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» на рішення Господарського суду Сумської області від 12.12.2019 у справі №920/915/19 залишити без руху.

2. Приватному акціонерному товариству «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду належних доказів оплати судового збору у сумі 140 289,00 грн., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 21.01.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко