РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2020Справа № 910/14249/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Міський магазин" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

до Фізичної особи-підприємця Онищенка Віктора Григоровича

про стягнення 3 161,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міський магазин" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Онищенка Віктора Григоровича (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 3 161,94 грн. з яких 2 265,11 грн. основний борг, пеня у розмірі 312,38 грн., три проценти річних у розмірі 143,91 грн. та 440,54 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за Договором № ДС - П - 00008/0650 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 16.12.2015 в частині повної та своєчасної оплати за облаштування та утримання місця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/14249/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

06.11.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погодився із заявленою до стягнення сумою грошових коштів.

26.11.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив з клопотанням про поновлення строків на подання відповіді на відзив, в якому позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає за можливе поновити позивачеві процесуальний строк на подачу відповіді на відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015 між Комунальним підприємством «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (сторона-1, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Онищенком Віктором Григоровичем (сторона-2, відповідач) було укладено Договір щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі № ДС - П - 00008/0650 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору сторона-2 на підставі протоколу про результати торгів від 14.12.2015 № 26 отримує можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, який розміщується у визначеному згідно пунктами 1.2 та 1.3 цього Договору місці (далі - місце), відповідає вимогам, що зазначені в п. 1.4 цього Договору, та отримує послуги з облаштування і утримання місця, а сторона-1 надає послуги з облаштування та утримання місця на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору місце визначене відповідно до схеми розміщення засобів пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі на території міста Києва, затвердженої розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.07.2015 № 731.

Відповідно до п. 1.3 Договору місце знаходиться за адресою: просп. Маяковського Володимира буд. 75/2.

Згідно з п. 1.4 Договору засіб пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, що зазначений в пункті 1.1 цього Договору, повинен бути у технічно справному стані без жодних механічних та/або корозійних пошкоджень, а також пошкоджень скляних деталей, та має наступні характеристики:

1.4.1. Функціональне призначення: гарячі напої.

1.4.2. Загальна площа: 6.

1.4.3. Опис архетипу (типової конструкції): Автомагазин, автокафе, автокав`ярня, авторозвозка, автоцистерна, лавка-автопричеп.

1.4.4. Режим роботи: 08.00-21.00.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору плату повністю не внесено, внаслідок чого виникла заборгованість та за неналежне виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту підсипання його сторонами та діє з 16.12.2015 до 16.12.2016, а в частині сплати стороною-2 плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов`язань.

Згідно з п. 4.4 Договору він може бути продовжений (пролонгований) на наступний термін шляхом підсипання додаткової угоди до цього договору за місяць до закінчення терміну дії Договору, який зазначений в п. 4.1 цього Договору, за умовами відсутності зауважень та/або обґрунтованих скарг громадян, юридичних осіб та сторони-1 на провадження стороною-2 своєї підприємницької діяльності в зазначеному місці. Договір може бути продовжений (пролонгований) не більше ніж на2 (два) терміни.

Додатковою угодою № 1 від 15.11.2016 сторони дійшли згоди продовжити дію договору до 16.12.2017, а в частині сплати стороною-2 плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов`язань.

Додатковою угодою № 2 від 18.08.2017 сторони дійшли згоди про часткове зупинення (призупинення) виконання зобов`язань.

Позивач зазначає про те, що у зв`язку з невиконанням умов додаткової угоди № 2 від 18.08.2017 договірні відносини є припиненими з цієї дати - 18.08.2017. Відповідач підтверджує ту обставину, що договір є припиненим з 18.08.2017.

Згідно з п. 2.1 Договору загальна плата за облаштування та утримання місця визначена за результатами торгів, затверджених протоколом про результати торгів № 26 від 14.12.2015 складає суму в розмірі 13 165,92 грн., в тому числі ПДВ 2 194, 32 грн. за дванадцять місяців.

Відповідно до п. 2.2 Договору починаючи з дати укладення цього договору плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму в розмірі 1 097, 16 грн. в тоому числі ПДВ 182, 86 грн.

Згідно з п. 2.5 Договору плата за облаштування та утримання місця, зазначені в п. 2.2 цього договору, сплачується стороно-2 на рахунок сторони-1 щомісячно, починаючи з другого місяця дії цього договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Відповідно до п. 2.6 Договору гарантійний внесок, який був внесений стороно-2 для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в п. 2.7 цього Договору, а залишок, якщо лишився, зараховується як частина плати за цим Договором в наступний черговий платіж (наступні чергові платежі). Гарантійний внесок, який був внесений стороною-2 для участі в торгах, складає суму в розмірі 8.000,00 грн.

Розмір плати за грудень 2015 року (з 16 по 31.12.2015 складають 16 днів) становить: 1097,16 грн : 31 день х 16 днів = 566,28 грн.

Розмір плати за період з січня 2016 року по липень 2017 року становить: 19 місяців х 1097,16 грн = 20 846,04 грн.

Розмір плати за серпень 2017 року (з 01 по 17.08.2017 складають 17 днів) становить: 1097,16 грн : 31 день х 17 днів = 601,67 грн.

Отже загальний розмір плати за час дії договору становить 22 013,99 грн.

Відповідач зазначає, що ним було здійснено внесення платежів за Договором в загальному розмірі 20 846,04 грн., що пітверджується позивачем у позовній заяві та бухгалтерській довідці, яка додана до позовної заяви.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3.4.1 Договору сторона-2 зобов`язана вносити своєчасно та в повному обсязі плату за облаштування та утримання місця на відповідний рахунок сторони-1 згідно з реквізитами, зазначеним в главі 13 цього Договору, у розмірі, строки та на умовах, визначених у цьому договорі.

Проте матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 1 167,95 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 265,11 грн. основного боргу підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1 167,95 грн..

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату платежів за договором не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 5.1 Договору за несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця сторона-2 сплачує на користь сторони-1 пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених платежів за облаштування та утримання місця за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті платежів відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню розмір якої за розрахунками суду (на суму боргу 1 167,95 грн. за період з 19.08.2017 по 18.02.2018) становить 161,08 грн.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в розмірі 161,08 грн.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті орендної плати, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 143,91 грн. 3 % річних, 440,54 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору не визначено інший розмір процентів.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом помноження суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.

За результатами здійснення судом власного перерахунку інфляційні втрати складають 229,97 грн. та 3% річних складають 65,47 грн (на суму боргу 1 167,95 грн за період з 19.08.2017 по 01.07.2019) тому вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) до Фізичної особи-підприємця Онищенка Віктора Григоровича про стягнення 3 161,94 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Онищенка Віктора Григоровича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, вул. Басейна, 1/2-а, ідентифікаційний код 36927573) 1 167 (одну тисячу сто шістдесят сім) грн. 95 коп. основного боргу, 161 (сто шістдесят одну) грн. 08 коп. пені, 65 (шістдесят п`ять) грн. 47 коп. 3 % річних, 229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 97 коп. інфляційних втрат, 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 93 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 08.01.2020

Суддя С. В. Стасюк