РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020Справа № 910/14745/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісіда-IVF"

про стягнення 3 825, 15 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Дозор сервіс" (далі - ТОВ "Дозор сервіс", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісіда-IVF" (далі - ТОВ "Ісіда-IVF", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 3 825, 15 грн.

Свої позовні вимоги ТОВ "Дозор сервіс" обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 404/06/СТ14 від 02.06.2014 р. в частині своєчасної сплати вартості послуг за спостереження сигналізації, встановленої на об`єктах відповідача, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість. У позові ТОВ "Дозор сервіс" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в сумі 3 528,00 грн., пеню у сумі 297,15 грн., що разом складає 3 825,15 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.10.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 02.06.2014 р. між ТОВ "Дозор Сервіс" (виконавець) та ТОВ "Ісіда-IVF" (замовник) був укладений договір на спостереження за технічними засобами сигналізації № 404/06/СТ14 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору виконавець здійснює в інтересах замовника спостереження сигналізації, встановленої на об`єктах останнього, перелік та адреси яких зазначені в протоколі (зокрема, приміщення клініки за адресою: м. Київ, проспект Г. Сталінграду, 22), обслуговування цієї сигналізації, а також негайний виїзд наряду на об`єкт у випадку надходження на пульт централізованого спостереження сигналу про спрацювання сигналізації для встановлення причин спрацювання (п. 2.1).

Сума договору встановлюється на підставі протоколу та становить 1 176,00 грн. на місяць (п. 3.1 договору). Оплата за цим договором здійснюється замовником щомісячно до 10 числа місяця, в якому здійснюються заходи спостереження, шляхом перерахування замовником коштів на рахунок виконавця (п. 3.3 договору). Замовник зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату за цим договором (п. 5.2.14 договору).

Договір укладений строком на 1 рік, з подальшою його пролонгацією, і вступає в дію з моменту його підписання (п. 9.1).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що визначені договором.

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за договором позивач надав відповідачу послуги спостереження за технічними засобами сигналізації, встановленими на об`єкті ТОВ "Ісіда-IVF", на суму 3 528,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг № 7837 від 30.06.2019 р., № 9825 від 31.07.2019 р., № 10705 від 31.08.2019 р.

Проте, відповідач, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання не виконав, вартість наданих послуг на вказану суму не сплатив.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості послуг відповідач суду не надав, доводів позивача не спростував, вимоги ТОВ "Дозор Сервіс" про стягнення заборгованості у сумі 3 528,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 297,15 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається із договору, у пункті 7.3.1 договору сторони домовились, що у випадку несвоєчасної оплати за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої оплати за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, п. 2.5 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій відповідно до умов договору та вимог ст. 232 ГК України, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 297,15 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісіда-IVF" про стягнення заборгованості у сумі 3 825, 15 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісіда-IVF" (03126, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 65, ідентифікаційний код 21642567) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 4, кв. 11; ідентифікаційний код 33442495) основний борг у сумі 3 528 (три тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн. 00 коп., пеню у сумі 297 (двісті дев`яносто сім) грн. 15 коп., судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 16 січня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.