за участі представників:
позивача: Лінніченка Д.О.;
акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО": не з`явився;
приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт": Бородкіна Д.І.;
У листопаді 2019 року комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" та приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" про скасування державної реєстрації за акціонерним товариством "К.ЕНЕРГО" права власності на нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 машинного залу літера Р загальною площею 3970,3 м2; нежилий будинок літера М (будівля газотурбінної установки) загальною площею 3539,7 м2; будівлю лабораторії металів (літера С) загальною площею 1030,1 м2; приміщення розвантажувального пристрою літера Б загальною площею 2720,3 м2; нежитлові будівлі літери Н, О (склад ремонтно-будівельної дільниці) загальною площею 441,8 м2, що розташовані за адресою: місто Київ, провулок Електриків, 17, а також про скасування державної реєстрації за приватним акціонерним товариством "Київенергоремонт" права власності на нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 машинного залу літера Р загальною площею 3970,3 м2; нежилий будинок літера М (будівля газотурбінної установки) загальною площею 3539,7 м2; будівлю лабораторії металів (літера С) загальною площею 1030,1 м2; приміщення розвантажувального пристрою літера Б загальною площею 2720,3 м2; нежитлові будівлі літери Н, О (склад ремонтно-будівельної дільниці) загальною площею 441,8 м2, що розташовані за вищенаведеною адресою.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.
13 листопада 2019 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 11 листопада 2019 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року позов комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" та приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" про скасування державної реєстрації залишено без розгляду, а також скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 15 листопада 2019 року.
17 грудня 2019 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла заява приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" від 17 грудня 2019 року, в якій останнє просило суд відшкодувати йому за рахунок позивача судові витрати, пов`язані з розглядом вищенаведеної справи.
Враховуючи вказані обставини, ухвалою суду від 26 грудня 2019 року розгляд заяви приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" від 17 грудня 2019 року в порядку статті 244 ГПК України було призначено до розгляду в судовому засіданні на 9 січня 2020 року.
8 січня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду надійшло клопотання комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" від 8 січня 2020 року, в якому позивач вказав про неспівмірність розміру витрат заявника на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а також обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим на надання відповідних послуг, у зв`язку з чим просив суд зменшити заявлені до стягнення витрати та відмовити приватному акціонерному товариству "Київенергоремонт" у задоволенні його заяви.
У судовому засіданні 9 січня 2020 року представник приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" підтримав вимоги, викладені у заяві від 17 грудня 2019 року, та наполягав на їх задоволенні.
Представник комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" проти задоволення цієї заяви заперечив з підстав, зазначених у клопотанні від 8 січня 2020 року.
Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" про дату, час і місце розгляду заяви було повідомлене належним чином, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечило.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт", всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява останнього, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року позов комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" та приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" про скасування державної реєстрації залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача, які полягали у незабезпеченні явки його уповноваженого представника, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, у призначене судове засідання, ненадходження від позивача будь-яких заяв про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення останнім причин такої неявки.
За умовами частини 5 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2019 року між приватним акціонерним товариством "Київенергоремонт" та адвокатським об`єднанням "Бонюк і партнери" було укладено договір про надання правової допомоги № 1/20.11.2019, згідно якого останнє зобов`язалося надавати замовнику правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а останній, у свою чергу, - прийняти та оплатити надану адвокатським об`єднанням правову допомогу в порядку та на умовах, передбачених договором.
Відповідно до пункту 2.6 договору для надання правової допомоги клієнт надає право адвокатському об`єднанню та/або призначеному адвокату і його помічникам право представляти інтереси клієнта в судах усіх юрисдикцій та інстанцій, державних, громадських, господарських та будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах нотаріату, державної фіскальної служби, державної статистики, в інших компетентних органах і організаціях, з усіма правами, якими володіє клієнт, здійснювати всі процесуальні дії, в тому числі з правом оскаржувати судові рішення, подавати пояснення чи заперечення у справі та виконувати всі інші дії, пов`язані з цим договором.
Згідно з пунктом 4.1 наведеного правочину клієнт оплачує адвокатському об`єднанню послуги щодо комплексного представництва інтересів клієнта у Справі 1 в розмірі 50 000,00 грн. у суді першої інстанції.
Розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України - гривні шляхом попереднього перерахування грошової суми, вказаної, зокрема, в пункті 4.1 цього договору, на поточний рахунок адвокатського об`єднання, зазначений в цьому договорі (пункт 4.3 даної угоди).
За змістом пунктів 4.5, 4.6 зазначеного договору перед початком комплексного представництва інтересів клієнта, зокрема, у Справі 1 у кожній окремій судовій інстанції, адвокатське об`єднання виставляє клієнту рахунок-фактуру на суму, передбачену в пунктах 4.1 або 4.2 цього договору в залежності від судової інстанції. Клієнт оплачує рахунок-фактуру в термін до 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання рахунку-фактури.
Пунктом 7.1 цього правочину передбачено, що останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.
Разом із тим, зі змісту наданої заявником копії звіту № 1 про надання правової допомоги від 17 грудня 2019 року вбачається, що вказаний звіт містить описки щодо підстав його складення, оскільки у даному документі вказано про його складення одночасно на виконання договору № 53-16 від 1 жовтня 2016 року та договору від 20 листопада 2019 року № 1/20.11.2019.
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншого учасника справи в разі наявності заперечень такої особи щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Слід зазначити, що у клопотанні від 8 січня 2020 року комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вказало про неспівмірність розміру витрат заявника на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а також обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим на надання відповідних послуг, у зв`язку з чим просило суд зменшити заявлені до стягнення витрати. У судовому засіданні 9 січня 2019 року представник позивача зазначив, що обґрунтованою до відшкодування сумою судових витрат на оплату послуг адвоката, яка відповідає критеріям реальності та розумності, є сума, що орієнтовно дорівнює 10 000,00 грн.
Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотриманням вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі "Гімайдуліна й інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року в справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За висновками суду, заявлений приватним акціонерним товариством "Київенергоремонт" до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 ГПК України).
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 123, 129, 130, 234, 244, 344 ГПК України, суд
Видати наказ після набрання додатковою ухвалою законної сили.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 13 січня 2020 року

Суддя Є.В. Павленко