ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

13.01.2020м. ДніпроСправа № 904/6041/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (м. Київ)

до Фермерського господарства Огури Івана Івановича (смт. Томаківка, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 89 від 06.08.2018 та договором поставки № 112 від 04.04.2019 у загальному розмірі 1 380 087 грн. 11 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з Фермерського господарства Огури Івана Івановича (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № 89 від 06.08.2018 та договором поставки № 112 від 04.04.2019 у загальному розмірі 1 380 087 грн. 11 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 1 195 075 грн. 13 коп. - основний борг;

- 50 049 грн. 95 коп. - пеня;

- 3 865 грн. 82 коп. - інфляційні втрати;

- 75 870 грн. 22 коп. - 48% річних;

- 55 225 грн. 99 коп. - штраф.

Також позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 20 701 грн. 32 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 89 від 06.08.2018 та договором поставки № 112 від 04.04.2019 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару та, відповідно, наявністю боргу у сумі 1 195 075 грн. 13 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 6.2. договорів позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 02.10.2019 по 29.11.2019 в сумі 50 049 грн. 95 коп. та штраф у розмірі 10% за прострочення понад 30 календарних днів за період з 02.10.2019 по 29.11.2019 в сумі 55 225 грн. 99 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 02.10.2019 по 29.11.2019 у сумі 3 865 грн. 82 коп. та на підставі пункту 6.3. договорів 48% річних за загальний період прострочення з 02.10.2019 по 29.11.2019 в сумі 75 870 грн. 22 коп.

Від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі (вх. суду №1153/20 від 10.01.2020), в якій він просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на те, що 17.12.2019 відповідачем було добровільно погашено заявлену позивачем до стягнення заборгованість, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено банківську виписку.

У судове засідання 13.01.2020 представники позивача та відповідача не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань від сторін також до суду не надходило, з приводу чого суд зазначає слідуюче.

За змістом частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Суд відзначає, що про день, час та місце судового засідання позивач та відповідач були повідомлені належним чином, що підтверджується:

- щодо позивача - текстом заяви про закриття провадження у справі, а також поштовим повідомленням № 174 (а.с. 57);

- щодо відповідача - поштовим повідомленням № 166 (а.с. 58).

При цьому, судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Отже, ухвала суду була отримана позивачем та відповідачем завчасно.

Крім того, в даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Суд вважає, що позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні їх представників та відповідач, відповідно, на надання відзиву на позовну заяву, та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки:

- останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином (частина 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України);

- неявка в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України) є підставою для розгляду справи за відсутності такого учасника (учасників) справи.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується первісна та зустрічна позовні заяви, розглянувши подану заяву про закриття провадження у справі, перевіривши повноваження представника позивача на вчинення дій щодо її підписання,

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 06.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (далі - постачальник, позивач) та Фермерським господарством Огури Івана Івановича (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № 89 (далі - договір-1, а.с.17-19), а також 04.04.2019 укладено договір поставки № 112 (далі - договір-2, а.с.20-22), відповідно до умов пунктів 1.1. яких позивач зобов`язувався поставити у власність відповідача товар, вказаний у специфікації (додатку) та/або видатковій накладній, а відповідач, в свою чергу прийняти такий товар та своєчасно здійснити його оплату.

Доказів визнання недійсними, зміни або розірвання вказаних договорів сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладені правочини за своїм змістом та правовою природою є договорами поставки, які підпадають під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту 1.3. договорів поставка товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість товару, яка зазначена у специфікації (додатку) та/або у видатковій накладній.

Найменування товару, умови його поставки та оплати були узгоджені позивачем та відповідачем у відповідних специфікаціях, а фактичне відвантаження товару підтверджується видатковими накладними, зокрема:

1) до договору поставки № 89 від 06.08.2018 була складена специфікація № 89/6 від 25.03.2019 на суму 134 511 грн. 12 коп. - з передоплатою 10% (13 451 грн. 11 коп.) до 01.04.2019, передоплатою 20% (26 902 грн. 23 коп.) до 01.08.2019 та відстроченим платежем 70% (94 157 грн. 78 коп.) до 01.10.2019;

- поставка товару підтверджується видатковою накладною № 243 від 26.03.2019 на суму 134 511 грн. 12 коп. (довіреність на отримання ТМЦ № 7 від 25.03.2019);

- передоплата здійснена відповідачем платіжним дорученням № 120 від 27.03.2019 на суму 13 451 грн. 11 коп., що підтверджується банківською випискою за 27.03.2019.

2) до договору поставки № 112 від 04.04.2019 було складено чотири специфікації, а саме:

- специфікація № 112/1 від 04.04.2019 на суму 66 972 грн. 96 коп. - з передоплатою 40% (26 789 грн. 18 коп.) до 30.07.2019 та відстроченим платежем 60% (40 183 грн. 78 коп.) до 31.10.2019; поставка товару підтверджується видатковими накладними № 588 від 15.04.2019 на суму 59 498 грн. 64 коп., № 589 від 15.04.2019 на суму 7 474 грн. 32 коп.; передоплата згідно умов специфікації покупцем не здійснювалася;

- специфікація № 112/2 від 04.04.2019 на суму 552 404 грн. 23 коп. - з передоплатою 40% (220 961 грн. 70 коп.) до 30.07.2019 та відстроченим платежем 60% (331 442 грн. 53 коп.) до 31.10.2019; поставка товару підтверджується видатковими накладними № 805 від 25.04.2019 на суму 42 675 грн. 96 коп., № 710 від 17.04.2019 на суму 294 954 грн. 19 коп., № 594 від 17.04.2019 на суму 165 635 грн. 76 коп., № 592 від 06.05.2019 на суму 49 138 грн. 32 коп.; передоплата згідно умов специфікації покупцем не здійснювалася;

- специфікація № 112/3 від 23.07.2019 на суму 862 399 грн. 82 коп., - з передоплатою 50% (431 199 грн. 91 коп.) до 020.8.2019 та відстроченим платежем 50% (431 199 грн. 91 коп.) до 16.09.2019; поставка товару підтверджується видатковими накладними № 1806 від 05.08.2019 на суму 440 786 грн. 44 коп., № 1804 від 05.08.2019 на суму 421 613 грн. 38 коп.; передоплата здійснена відповідачем платіжним дорученням № 138 від 01.08.2019 на суму 43 199 грн. 91 коп., що підтверджується банківською випискою за 01.08.2019;

- специфікація № 112/4 від 29.07.2019 на суму 33 482 грн. 88 коп., з передоплатою 30% (10 044 грн. 86 коп.) до 02.08.2019 та відстроченим платежем 70% (23 438 грн. 02 коп.) до 31.10.2019; поставка товару підтверджується видатковою накладною № 1792 від 06.08.2019 на суму 33 482 грн. 88 коп.; передоплата здійснена відповідачем платіжним дорученням №139 від 05.08.2019 на суму 10 044 грн. 86 коп., що підтверджується банківською випискою за 05.08.2019.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

У відповідності до частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, сума заборгованості за поставлений на користь відповідача товар станом на момент звернення із позовом до суду складала 1 195 075 грн. 13 коп.

Отже, в порушення вказаних умов договору, відповідач поставлений у спірний період товар у повному обсязі не оплатив, що і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 6.2. договорів позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 02.10.2019 по 29.11.2019 в сумі 50 049 грн. 95 коп. та штраф у розмірі 10% за прострочення понад 30 календарних днів за період з 02.10.2019 по 29.11.2019 в сумі 55 225 грн. 99 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 02.10.2019 по 29.11.2019 у сумі 3 865 грн. 82 коп. та на підставі пункту 6.3. договорів 48% річних за загальний період прострочення з 02.10.2019 по 29.11.2019 в сумі 75 870 грн. 22 коп.

В той же час, в процесі розгляду справи судом, позивачем було подано заяву про закриття провадження у справі, в якій він просив суд:

- закрити провадження у справі щодо стягнення з Фермерського господарства Огури Івана Івановича 1 195 075 грн. 13 коп. - основного борг, 50 049 грн. 95 коп. - пені, 3 865 грн. 82 коп. - інфляційних втрат, 75 870 грн. 22 коп. - 48% річних, 55 225 грн. 99 коп. - штрафу;

- повернути судовий збір у розмірі 20 701 грн. 32 коп., що був сплачений за платіжним дорученням № 2395 від 29.11.2019. Вказана заява обґрунтована тим, що 17.12.2019 відповідач повністю розрахувався за сумою основної заборгованості у розмірі 1 195 075 грн. 13 коп., а також між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості про здійснення розрахунку з пені, інфляційних втрат, 48% річних та штрафу в позасудовому порядку. Як вказує позивач, відповідачем оплачено суму основного боргу у розмірі 1 195 075,13 грн. наступними платіжними дорученнями:

- № 274 від 17.12.2019 на суму 552 404 грн. 23 коп.;

- № 277 від 17.12.2019 на суму 431 199 грн. 91 коп.;

- № 275 від І7.12.2019 на суму 121 060 грн. 01 коп.;

- № 273 від 17.12.2019 на суму 66 972 грн. 96 коп.;

- № 276 від 17.12.2019 на суму 23 438 грн. 02 коп.

Також позивач зазначає, що частково сплачено 48% річних платіжним дорученням №278 від 17.12.2019 на суму 61 209 грн. 99 коп.

У зв`язку із викладеним, позивач зазначає, що на теперішній час відсутній предмет спору, а тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі підлягає закриттю.

Суд відзначає, що вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: банківською випискою від 17.12.2019, з якої вбачається, що:

- 17.12.2019 відповідачем на користь позивача було сплачено 66 972 грн. 96 коп. з призначенням платежу "рахунок № 114 від 04.04.2019, гумат калію, салют 40 МД";

- 17.12.2019 відповідачем на користь позивача було сплачено 552 404 грн. 23 коп. з призначенням платежу "рахунок № 1143 від 04.04.2019, мікродобриво, засоби захисту рослин";

- 17.12.2019 відповідачем на користь позивача було сплачено 121 060 грн. 01 коп. з призначенням платежу "рахунок № 283 від 25.03.2019, гумат калію, Бенорад, ЗП, Брейк, МЕ ";

- 17.12.2019 відповідачем на користь позивача було сплачено 23 438 грн. 02 коп. з призначенням платежу "рахунок № 1375 від 29.07.2019";

- 17.12.2019 відповідачем на користь позивача було сплачено 431 199 грн. 91 коп. з призначенням платежу "рахунок № 1361 від 23.07.2019, мінеральне добриво";

- 17.12.2019 відповідачем на користь позивача було сплачено 61 209 грн. 99 коп. з призначенням платежу "рахунок № 107 від 17.12.2019, проценти за користування коштами" (а.с.65).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши додані до заяви позивача про закриття провадження у справі документи, судом встановлено, що заявлений позивачем до стягнення основний борг в сумі 1 195 075 грн. 13 коп. є погашеним після відкриття провадження у справі (17.12.2019) та на теперішній час у відповідача перед позивачем відсутній.

Крім того, позивачем у заяві про закриття провадження у справі вказано про врегулювання між сторонами спору щодо заявлених до стягнення нарахувань у вигляді пені, штрафу, інфляційних втрат та відсотків річних. При цьому, судом враховано наявність відповідних повноважень представника позивача, який підписав подану до суду заяву про закриття провадження у справі (а.с.66).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі № 904/6041/19 не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Суд відзначає, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1 921 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становила 1 380 087 грн. 11 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 20 701 грн. 31 коп. (1,5 відсотка ціни позову). Під час звернення із позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 20 701 грн. 32 коп., відповідно до платіжного доручення № 2395 від 29.11.2019 (а.с. 11).

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Як було вказано вище, у заяві про закриття провадження у справі позивачем було заявлено клопотання про повернення з бюджету судового збору в сумі 20 701 грн. 32 коп.

Враховуючи викладене, а також наявність клопотання позивача щодо повернення судового збору, сплаченого при поданні позову, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу сплачений ним при поданні позову судовий збір у розмірі 20 701 грн. 32 коп., оскільки провадження у справі закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/6041/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" до Фермерського господарства Огури Івана Івановича про стягнення заборгованості за договором поставки № 89 від 06.08.2018 та договором поставки № 112 від 04.04.2019 у загальному розмірі 1 380 087 грн. 11 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (04071, м.Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 2А; ідентифікаційний код 38050723) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 20 701 (двадцять тисяч сімсот одна) грн. 32 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 2395 від 29.11.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 13.01.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений і підписаний 13.01.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко