ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.01.2020 Справа № 917/15/20

Суддя Паламарчук В.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про відкриття провадження про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможності на підставі статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на те, що подана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство не відповідає вимогам, встановленим Кодексом України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

В порушення норми статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не дотримано обов`язкових умов для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Зокрема, до заяви не долучено постанови у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення.

Крім того, згідно ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з врахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою.

З врахуванням положень Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи справляється судовий збір.

При огляді матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 судом встановлено, що заявником не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а натомість подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір".

За ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно ч. 2 ст.8 Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності вищезазначених умов. До того ж, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Судом враховано, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду із заявою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v.Poland»).

З огляду на подані до суду документи, вбачається, що заявник не отримує доходів протягом 2018 років, тимчасово не працює. При цьому, причин не здійснення діяльності з метою отримання заробітку не зазначає.

Розглянувши заяву про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, суд зазначає, що заявником не додано доказів, які б свідчили про те, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, а також не наведено обставин, які б мали виключний характер, та свідчили б про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (п. 60).

За таких обставин, враховуючи положення ст. 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються:

1) найменування господарського суду, до якого подається заява;

2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності);

3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду;

4) перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявником при подачі заяви про визнання його банкрутом було порушено вимоги п. 3 ч. 2 ст. 115, частини 3 пунктів 4,6, 8, 11 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме до заяви не додано:

1) постанову у виконавчому провадженні про відсутність у ОСОБА_1 майна, на яке може бути звернуто стягнення (п. 3 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства);

2) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна (зазначено тільки нерухоме майно, відомості про рухоме майно -відсутні) (п. 4 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства);

3) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (в заяві зазначено про продаж будинку, який належав на праві власності заявнику, договору не надано) (п. 6 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства);

4) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках. Належним доказом підтвердження такої інформації є довідка податкової служби про всі наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні; інформація про розмір грошових коштів на рахунках боржника відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні, а також про наявність/відсутність депозитних рахунків (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках) та відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах за кордоном (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках) (п. 8 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства);

5) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Декларацію про майновий стан боржник повинен подати за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. В деклараціях доданих до заяви відсутні відомості про батьків ОСОБА_1

а також не надано доказів сплати судового збору у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.

Керуючись частиною 1 статті 174, статтями 234, 235 ГПК України, ст. 34, 115, 116 Кодексом України з процедур банкрутства, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Усунути недоліки шляхом подання до суду:

1) постанову у виконавчому провадженні про відсутність у ОСОБА_1 майна, на яке може бути звернуто стягнення;

2) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна (зазначено тільки нерухоме майно, відомості про рухоме майно -відсутні) ;

3) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність)правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

4) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, зокрема надати довідку податкової служби про всі наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні; інформацію про розмір грошових коштів на рахунках боржника відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні, а також про наявність/відсутність депозитних рахунків (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках) та відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах за кордоном (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках);

5) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства із зазначенням інформації про батьків ОСОБА_1

5) докази сплати судового збору у розмір 19210,00 грн. за подачу заяви про неплатоспроможність, або докази звільнення від його сплати.

2. Відмовити в задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

3. Роз`яснити заявнику, що у разі усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235, 255 ГПК України).

Суддя В.В. Паламарчук