ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 січня 2020 р. Справа № 903/853/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-СА", м.Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Відділ управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради, м. Луцьк

до відповідача: Державного комунального підприємства "Луцьктепло", м.Луцьк

про визнання договору оренди продовженим

за участю представників сторін:

від позивача: Бондарук Юрій Анатолійович, довіреність № б/н від 01.11.2019;

від відповідача: Тізенберг Ольга Миколаївна, довіреність № 21/08 від 02.01.2020;

від третьої особи: не прибув;

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТС-СА" звернувся з позовом до Державного комунального підприємства "Луцьктепло", в якому просить:

- визнати договір оренди нежитлового приміщення за №1347 від 16 грудня 2015 року укладений між орендодавцем - Державним комунальним підприємством "Луцьктепло" та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю "СТС-СА" продовженим на тих самих умовах та на той самий термін до 30 вересня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір оренди нежитлового приміщення за №1347 від 16 грудня 2015 укладений між Державним комунальним підприємством "Луцьктепло" та орендарем-Товариством з обмеженою відповідальністю "СТС-СА" є продовженим на тих самих умовах та на той самий термін до 30 вересня 2021 року, оскільки позивач листом від 20.09.2018 повідомив відповідача у встановленому законом порядку про бажанням його пролонгації, а відповідач - ДКП «Луцьктепло » не заперечив продовження строку дії договору оренди у визначеному законом порядку. За таких обставин позивач доводить, що спірний договір є продовженим на підставі ч. 4, ст. 284 Господарського кодексу України та ч. 2, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Ухвалою господарського суду від 01.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.11.2019.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2019 відкладено підготовче засідання на 24.12.2019 у зв`язку із залученням третьої особи.

Ухвалою від 24.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2020.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позові, та через відділ діловодства суду подав клопотання за вх.№01-57/312/20 від 15.01.2020, яким долучив до матеріалів справи копію листа відділу управління майном міської комунальної власності від 15.02.2019 №34-17/21.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, та через відділ діловодства суду подав клопотання за вх. №01-57/313/20 від 15.01.2020, яким долучив до матеріалів справи копію листа від 29.08.2019 №34-17/220 Луцької міської ради.

Представник третьої особи, в призначене судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

За таких обставин, з огляду на неявку представника третьої особи та враховуючи, що явка представника вказаної особи обов`язковою судом не визнавалась, господарський суд дійшов висновку, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

10 січня 2013 року між Держаним комунальним підприємством «Луцьктепло» (далі - Орендодавець) та Товариством (далі - Орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №1045 у відповідності до п.п. 1.1, 1.2 даного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення за адресою : м. Луцьк, пр-т. Волі 27 а, що знаходиться на балансі Державно-комунального підприємства «Луцьктепло». Дані, що характеризують приміщення, яке здається в оренду: загальна площа, 128,4 кв.м.,, 1 поверх 128, кв.м., вартість майна 178843,00 грн.

Згідно п.п 1.3.1 договору приміщення, що передається в оренду використовуватиметься для розміщення складу.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору оренди визначено, що вступ орендаря у користування приміщенням настає одночасно із підписанням договору оренди нежитлового приміщення, Передача приміщення в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається Луцька міська рада, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно п.п 7.1, 7.2 договору орендодавець має право, контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання майна, переданого в оренду. Виступати з ініціативою щодо внесення змін у договір оренди або його розірвання в разі погіршення стану орендованого приміщення в наслідок його неналежного використання або невиконання умов договору.

Пунктом 9.1. договору встановлено, що цей договір є дійсним з 10 січня 2013 р. до 31 грудня 2015 р. включно.

Згідно з п. 9.2. зміна умов договору чи його розірвання проводиться за згодою сторін. Можливе припинення дії договору за вимогою орендодавця, якщо приміщення надається для розміщення виконавчих органів міської ради, органів державної влади, але з попередженням орендаря не менше як за один місяць.

Відповідно до п.п 9.7 договору визначено, що для продовження договору оренди орендар зобов`язаний за 30 днів до закінчення терміну оренди подати у відділ управління майном міської комунальної власності луцької міської ради заяву на продовження оренди, яка розглядається орендодавцем у встановленому порядку. Відсутність такої заяви у вказаний термін розцінюється, як відмова від продовження договору оренди.

Як слідує із матеріалів справи в період дії договору оренди за №392-1 від 02.07.2014 рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради за № 392-1 від 02.07.2014 надано дозвіл на проведення невід`ємних поліпшень в орендованому приміщенні на проспекті Волі, 27 а в місті Луцьку. (а.с. 9)

Згідно аудиторського висновку незалежної аудиторської фірми «Серко» від 20.04.2015 поліпшення орендованого майна були проведені ТзОВ «СТС-СА» на загальну суму 62 116,60 грн. (а.с. 10)

Як із слідує із матеріалів справи договір оренди було продовжено, шляхом укладення між орендодавцем ДКП «Луцьктепло» та орендарем «ТзОВ «СТС-СА» нового договору за №1347 від 16.12.2015 у відповідності до п.п. 9.1 даного договору строк дії договору встановлений до 30.11.2018.

Згідно п.п 9.7 договору оренди нежитлового приміщення за №1347 від 16.12.2015 для продовження договору оренди орендар зобов`язаний за 30 днів до закінчення терміну оренди подати у відділ Управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради заяву про продовження оренди, яка розглядається орендодавцем у встановленому порядку. Відсутність такої заяви у вказаний термін розцінюється, як відмова від продовження договору оренди.

20.09.2018 ТзОВ «СТС-СА» направило на адресу начальника Відділу управління майном міської комунальної власності заяву про продовження договору оренди нежитлового приміщення за № 1347 від 16.12.2015, за адресою місто Луцьк, пр-т. Волі, 27. (а.с. 13), однак остання залишена без відповіді.

15.07.2019 орендодавець ДКП «Луцьктепло» звернулось листом до орендаря - ТзОВ «СТС-СА» з вимогою про повернення орендованого майна, у зв`язку з тим, що власник орендованого майна - Луцька міська рада листами від 29.08.2018 за № 34-17/220 та від 15.02.2019 за №34-17/21 повідомляла відповідача про небажання продовження зазначеного договору оренди на новий строк, з підстав підготовки орендованого приміщення до приватизації шляхом продажу на аукціоні.

Отже, звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТС-СА» зазначає, що на виконання умов п.п 9.7 договору №1347 від 16.12.2015 та з метою продовження дії договору 20.09.2018 він звернувся до Відділу управління майном міської комунальної власності із заявою про подовження терміну договору оренди на той самий термін до 30 вересня 2021 р., однак дана заява була залишена без відповіді. Також доводить, що відповідачем не було повідомлено у вставленому порядку орендаря про небажання продовження строку дії договору оренди нежитлового приміщення з підстав для власних потреб.

Представник в судовому засіданні зазначив, що ТзОВ «СТС-СА» на час розгляду справи користується орендованими нежитловими приміщеннями на підставі договору та сплачує орендну плату, комунальні та інші обов`язкові платежі, утримує приміщення в належному санітарно-технічному стані, про що свідчить відсутність будь-яких зауважень з боку орендодавця та установи -балансоутримувача.

Відповідач проти позову заперечує, зокрема, з підстав закінчення строку дії договору та відсутності підстав для його продовження з огляду на необхідність використання орендованого позивачем приміщення для власних потреб, а саме: з підстав підготовки орендованого приміщення до приватизації шляхом продажу на аукціоні, та вважає що позивача було повідомлено належним чином та у встановлений законом строк Луцькою міською радою - власником орендованого майна.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Кодексу визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Як слідує із матеріалів справи, 10 січня 2013 року між Держаним комунальним підприємством «Луцьктепло» (далі - Орендодавець) та Товариством (далі - Орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №1045 на підставі рішення виконавчого комітету від 10.01.2013 №101-1 «Про оренду нежитлового приміщення на пр-т. Волі, 27а».

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги даний договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу, для виникнення у позивача та відповідачів взаємних цивільних прав та обов`язків з оренди майна територіальної громади міста Києва.

Відповідно до ст.765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Частиною 1 ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Як свідчать матеріали справи, 10.01.2013 р. орендодавцем було передано, а орендарем прийнято у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 127,4 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Луцьк, пр-т. Волі, 27 а .

За приписом ст.180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ст.631 Цивільного кодексу України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Статтею 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Стаття 764 Цивільного кодексу України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору (ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно статтею 188 ГК України визначено, що порядок зміни та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частиною 4 ст. 284 Господарського кодексу України визначено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, строк договору оренди визначається сторонами відповідно до укладеної ними угоди, у тому ж разі якщо сторона продовжує користуватися майном після закінчення договору оренди, то, за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, та на умовах, що був укладений.

Таким чином, для продовження дії договору оренди на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування орендованим майном; відсутнє письмове повідомлення однієї зі сторін договору про припинення або зміну умов договору.

Наведена норма Закону визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах без проведення конкурсу. При цьому, для такого автоматичного продовження договору оренди державного та комунального майна передбачена особливість - відсутність заяви однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Матеріалами справи підтверджується, що ДКП «Луцьктепло», як орендодавець за договором не виконав п.п 9.7 договору та приписів ст. 188, 284 ГК України вимог щодо надання відповіді про припинення дії договору, у зв`язку із закінченням терміну на який його було укладено, що дає орендодавцю правові підстави для пролонгації оренди на підставі п.п. 9.7 договору, ст. 188, 284 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» на той самий термін та на тих самих умовах.

Зі змісту приписів статей 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що продовження дії договору оренди (за відсутності заперечень) означає продовження дії договору на тих же умовах, тобто, волевиявлення щодо пролонгації договору за своєю правовою природою повинно бути безумовним (повинні бути відсутні будь-які заперечення повні або часткові щодо продовження дії договору на тих же умовах, в тому числі щодо строку дії, розміру орендної плати тощо та повинні бути відсутні будь-які додаткові умови зі сторони орендодавця для такої пролонгації).

Як вказувалось вище, за умовами п. 9.1. Договору він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01 січня 2016 р. до 30 листопада 2018 р.

Відповідно до п.п 9.7 договору визначено, що для продовження договору оренди орендар зобов`язаний за 30 днів до закінчення терміну оренди подати у відділ управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради заяву на продовження оренди, яка розглядається орендодавцем у встановленому порядку. Відсутність такої заяви у вказаний термін розцінюється, як відмова від продовження договору оренди.

Як свідчать матеріали справи, позивач 20.09.2018 ТзОВ «СТС-СА» направив на адресу начальника Відділу управління майном міської комунальної власності заяву про продовження договору оренди нежитлового приміщення за № 1347 від 16.12.2015, за адресою місто Луцьк, пр-т. Волі, 27. (а.с. 13), на підтвердження чого надав рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №178, вручено 27.09.2018 Грабко . (а.с.13), що належним чином підтверджують направлення вказаної заяви.

Відтак, суд встановив, що позивач у передбаченому чинним законодавством України порядку та строк про продовження договору оренди повідомив відповідача про бажання продовження строку дії договору оренди на той самий строк.

Доводи ДКП «Луцьктепло» про те, що позивач був повідомлений у встановленому Законом України "Про оренду державного та комунального майна" порядку власником майна - Відділом управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради, а саме: листами від 29.08.2018 за № 34-17/220 та від 15.02.2019 за №34-17/21 про непродовження зазначеного договору оренди на новий строк, з підстав підготовки орендованого приміщення до приватизації шляхом продажу на аукціоні, на думку суду не є такими обставинами, що дають підстави вважати договір оренди припиненим у зв`язку із закінченням строку його дії та про відсутність підстав для його поновлення на тих умовах і на тих самий строк.

Зокрема, судом взято до уваги те, що позивач дотримався та у встановленому порядку повідомив відповідача про намір продовжити строк дії договору оренди нежитлового приміщення відповідно до приписів ст. ст. 188, 284 ГК України, ч.2 ст. 17 Закон України «Про оренду державного та комунального майна», а ДКП «Луцьктепло» в порушення вищезазначених приписів ГК України не надав належної відповіді.

Крім того, сторона за договором - ДКП «Луцьктепло», як це зобов`язують приписи Господарського кодексу України дій, які б давали підстави для відмови в пролонгації не вичиняла.

Доводи відповідача про те, що власник - Луцька міська рада повідомила позивача згідно ч.3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», про не продовження спірного договору оренди на новий строк, з підстав підготовки орендованого приміщення до приватизації шляхом продажу на аукціоні, не взято до уваги суду, оскільки дана норма не передбачає безумовного припинення договору оренди нежитлового приміщення за №1347 від 16.12.2015.

Таким чином, виходячи з наведеного вище в сукупності, укладений між сторонами договір є продовженим.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 74, 86, 123, 129, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, -

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Визнати договір оренди нежитлового приміщення за №1347 від 16.12.2015 укладений між орендодавцем - Державним комунальним підприємством «Луцьктепло» та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «СТС-СА» продовженим на тих самих умовах та на той самий термін до 30.09.2021.

3. Стягнути з Державного комунального підприємства «Луцьктепло» (43021, м. Луцьк, вул. Гулака-Артемовського, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-СА» (43026, м. Луцьк, пр. Волі, 27, ) 1921,00 грн. витрат по судовому збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.01.2020.

Рішення суду надіслати сторонам по справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

1)Товариству з обмеженою відповідальністю «СТС-СА» (43026, м. Луцьк, пр. Волі, 27)

2)Державному комунальному підприємству «Луцьктепло» (43021, м. Луцьк, вул. Гулака-Артемовського, 20)

3) Відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради (43000, м.Луцьк, проспект Президента Грушевського, буд.1)

Суддя В. М. Дем`як