РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2020Справа № 910/14880/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжком"

до Державного підприємства "Державний будівельний комбінат управління справами апарату Верховної Ради України"

про стягнення 662782,71 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжком" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Державний будівельний комбінат управління справами апарату Верховної Ради України" про стягнення 662782,71 грн. заборгованості, з яких: 352434,72 грн. основного боргу, 232046,29 грн. пені, 20516,67 грн. три проценти річних та 57785,03 грн. інфляційних втрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач порушив строк виконання грошового зобов`язання, згідно Договору підряду №13/04/2017 від 13.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

04.11.2019 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала відповідачу вручена, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив позивач, 13.04.2017 між відповідачем, як генеральним підрядником, та позивачем, як субпідрядником, укладено договір підряду № 13/04/2017, за умовами пункту 2.1 якого останній зобов`язався за завданням генпідрядника на свій ризик власними або залученими силами і засобами виконати роботи з монтажу системи вентиляції, димовидалення та підпору повітря на об`єкті відповідно до затвердженої генпідрядником проектної документації і передати їх результати останньому у встановлений цим договором строк, а генпідрядник зобов`язується надати субпідряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних субпідрядником робіт та проводити оплату робіт відповідно до умов цього договору.

Строки виконання робіт, об`єми та вартість, що виконуються субпідрядником згідно з умовами цього договору, а також характеристики матеріалів та ресурсів (технічні, кількісні та вартісні), що використовуються останнім в процесі будівництва, а також строки фінансування робіт вказуються у додатках до цього договору, що є невід`ємними частинами зазначеного договору. Зазначені додатки підписуються уповноваженими представниками сторін та вступають в дію з моменту їх підписання та скріплення печатками (пункт 2.2 договору).

Згідно з пунктами 3.2 договору договірна ціна є твердою і складає 1551416,64 грн., у т.ч. ПДВ 20 % - 258569,44 грн.

Відповідно до пункту 4.3.2 договору генпідрядник приймає виконані субпідрядником належним чином роботи шляхом підписання акта по формі КБ-2в та довідок по формі КБ-3, які є підставою для розрахунків за фактично виконані роботи.

Пунктом 4.3.3 договору передбачено, що субпідрядник не пізніше 25 числа кожного місяця підписує і надає генпідряднику документи про виконання договору підряду, в тому числі чотири примірники акта по формі КБ-2в та довідок по формі КБ-3 із зазначенням в них обсягу та вартості виконаних робіт.

Генпідрядник за участю субпідрядника чи самостійно перевіряє обґрунтованість поданих йому акта по формі КБ-2в та довідок по формі КБ-3 і зобов`язаний їх підписати та передати субпідряднику протягом 15 календарних днів, якщо платежі за виконані роботи є проміжними, і протягом 10 календарних днів, якщо платежі за виконані роботи є кінцевими (пункт 4.3.6 договору).

Як передбачено пунктами 5.1-5.3 договору розрахунки за цим договором здійснюються генпідрядником у безготівковій формі шляхом переказу коштів на поточний рахунок субпідрядника. Генпідрядник оплачує субпідряднику протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами договору, аванс у розмірі відповідно до графіку фінансування робіт (додаток № 2), який є невід`ємною частиною цього договору. Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється генпідрядником щомісячно протягом 5 банківських днів на підставі актів по формі КБ-2в та довідок по формі КБ-3 після їх підписання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами за фактом виконання підрядних робіт підписано із посиланням на договір наступні акти по формі КБ-2в та довідки про вартість робіт КБ-3 на загальну суму 1554743,48 грн.: за квітень 2017 року № 1 на суму 569263,39 грн., за червень 2017 року № 2 та № 3 на суму 88614,54 грн., за серпень 2017 року № 4 та № 5 на суму 659856,36 грн., за жовтень 2017 року № 6 та № 7 на суму 52480,20 грн., за листопад 2017 року № 8 на суму 184528,99 грн.

Водночас, відповідач оплату виконаних робіт здійснив не в повному обсязі, сплативши в загальній сумі 1202308,16 грн., а саме: 527459,23 грн. за платіжним дорученням від 14.04.2017 № 3218 «за обладнання системи вентиляції згідно рах. № 21 від 13.04.2017», 249848,93 грн. за платіжним дорученням від 24.04.2017 № 3274 «за обладнання системи вентиляції згідно договору 13/04/2017 від 13.04.2017», 325000 грн. за платіжним дорученням від 20.07.2017 № 3945 «за обладнання системи вентиляції згідно договору 13/04/2017 від 13.04.2017», 100000 грн. за платіжним дорученням від 04.10.2017 № 4570 «за обладнання системи вентиляції згідно договору 13/04/2017 від 13.04.2017».

Таким чином, позивач зазначив, що за відповідачем утворилася заборгованість за підрядні роботи в розмірі 352434,72 грн.

Позивач на підтвердження направлення відповідачу на підписання актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, а також претензії про сплату боргу позивач надав копії описів вкладення в цінний лист та накладних на відправлення за № 258. У вказаній претензії від 14.03.2019 позивач просив погасити заборгованість до 14.04.2019 року.

Частиною 2 статті 631 ЦК України передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами. (частина 1 статті 208 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частинами 1 та 2 статті 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Пунктом 17.1 договору передбачено, що останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Водночас, наявна у матеріалах справи копія договору підряду не містить підписів уповноважених представників відповідача. При цьому, позивач у позовній заяві вказав, що у нього відсутній підписаний відповідачем примірник такого договору, а матеріали справи доказів направлення відповідачу примірника вказаного договору на підпис не містять.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав вважати укладеним між сторонами договір підряду від 13.04.2017 № 13/04/2017 шляхом здійснення відповідачем оплат за ним, оскільки умовами договору прямо передбачено, що останній вступає в силу з моменту його підписання.

У той же час, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами укладено договір підряду в спрощеній спосіб, за яким відповідач погодив вартість та обсяг виконаних будівельних робіт шляхом підписання актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних оплат, а також здійснив часткову оплату за виконані позивачем підрядні роботи.

При цьому судом враховано, що матеріали справи не містять доказів висування відповідачем зауважень щодо обсягу, строків та якості виконаних робіт.

Таким чином, приймаючи до уваги підписання відповідачем довідок про вартість виконаних робіт та актів виконаних робіт на загальну суму 1554743,48 грн., а також здійснення відповідачем часткової оплати цих робіт у розмірі 1202308,16 грн., суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача залишку заборгованості в розмірі 352434,72 грн.

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки сторонами строк виконання зобов`язання відповідачем з оплати наданих послуг не встановлено, в такому випадку застосуванню підлягають положення вищевказаної частини статті 530 ЦК України.

Із матеріалів справи слідує, що позивач звертався до відповідача з претензією від 14.03.2019, в якій просив сплатити суму боргу до 14.04.2019, однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Таким чином, починаючи з 15.04.2019 відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання з оплати виконаних будівельних робіт, у зв`язку з чим до останнього підлягають застосуванню положення статті 625 ЦК України, за якими позивачем нараховані три проценти річних та інфляційні втрати.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Здійснивши перерахунок компенсаційних втрат, з урахуванням встановленого претензією строку на оплату боргу та в межах заявленого позивачем періоду (тобто, з 15.04.2019 по 10.10.2019), суд дійшов висновку про стягнення трьох процентів річних у розмірі 3142,94 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2118,16 грн.

Щодо позовних вимог про нарахування та стягнення з відповідача 232046,29 грн. пені за несвоєчасне здійснення оплат за виконані підрядні роботи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Поряд із цим, за положеннями статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Оскільки забезпечення виконання зобов`язання з оплати підрядних робіт між сторонами в письмовій формі не оформлено та законом відповідне забезпечення зобов`язання також не передбачене, вимога позивача про стягнення вказаної штрафної санкції з відповідача задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення даного позову частково, а саме в частині стягнення 352434,72 грн. основного боргу, трьох процентів річних у розмірі 3142,94 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2118,16 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

У той же час суд зауважує, що позивачем при поданні позову здійснено переплату суми судового збору на 85,38 грн., яка може бути повернена останньому на підставі відповідного клопотання згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Щодо заявлених позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 13320 грн., суд зауважує, що згідно з пунктом 2 частини 2 статті 126 ГПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з пунктом 2.6 договору від 23.10.2018 про надання професійної правничої допомоги датою фактичного надання результатів послуг виконавцем і їх прийняття замовником є дата підписання акту прийому послуг.

Замовник зобов`язаний оплатити послуги виконавця протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому послуг, або здійснити передоплату за послуги виконавця в залежності від домовленості сторін (пункт 3.5 договору).

Частиною 8 статті 129 ГПК Україні розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за відсутності відповідних доказів, підстави для розподілу та покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката наразі відсутні.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжком" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Державний будівельний комбінат управління справами апарату Верховної Ради України" (01021, м. Київ, вул. Грушевського,5; ідентифікаційний номер 21586524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжком" (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра,7; ідентифікаційний код 39243600) 352434 (триста п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири) грн. 72 коп. основного боргу, три проценти річних у розмірі 3142 (три тисячі сто сорок дві) грн. 94 коп., інфляційні втрати в розмірі 2118 (дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 16 коп., а також 5365 (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) грн. 44 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова