ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Справа № 915/2283/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

без виклику сторін

справу № 915/2283/19

за позовом акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль",

вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011;

до фізичної особи-підприємця Перебийніса Валерія Віталійовича,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 108010 грн. 48 коп.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі ? Банк) пред`явлено позов про стягнення з фізичної особи-підприємця Перебийніса Валерія Віталійовича грошових коштів у загальній сумі 108010 грн. 48 коп., із яких: 18957 грн. 51 коп. - основний борг; 86468 грн. 69 коп. - пеня; 652 грн. 69 коп. - 3 % річних; 1931 грн. 59 коп. - інфляційні втрати, з посиланням на неналежне виконання підприємцем Перебийнісом грошових зобов`язань за укладеним між ними договором оренди від 01.01.2018 № 1026/52870/2, а саме, зобов`язань щодо своєчасного та у повному обсязі здійснення орендних платежів, внаслідок чого утворився борг у спірній сумі, на яку позивачем нараховано пеню, в порядку п. 9.2. договору, а також здійснені нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Банк також просить про стягнення з відповідачів грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою від 22.11.2019 відкрито провадження в даній справі та визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача, належним чином повідомленого про відкриття провадження в даній справі, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення 28.11.2019 поштового відправлення з ухвалою від 22.11.2019, відзив на позовну заяву не надійшов.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч .5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми є позивач (далі - орендодавець), та підприємцем Перебийнісом (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна від 01.01.2018 № 1026/52870/2 (далі - договір), у відповідності до умов якого орендодавець передає орендарю у строкове платне користування, а орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 83 Д, а саме: частину приміщення загальною площею 534,00 кв.м., розташоване на 3-му поверсі та має суміжний вхід з площ загального користування; план об`єкту оренди є Додатком № 1 до договору та його невід`ємною частиною (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, передача об`єкта оренди у користування орендарю, а також повернення об`єкта орендодавцю здійснюється за відповідним актом приймання-передачі, який складається у двох примірниках та підписується уповноваженими представниками обох сторін. Акти приймання-передачі оформлюються сторонами за формою, встановленою додатком № 2 до договору.

Орендодавець зобов`язаний не пізніше 5 робочих днів з моменту підписання сторонами договору передати у фактичне користування об`єкт оренди орендарю за актом приймання-передачі.

Орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування об`єктом оренди (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.1.1 договору, вартість місячної орендної плати одного квадратного метра об`єкту оренди становить 50 грн. з врахуванням ПДВ; загальна вартість місячної орендної плати за користуванням всім об`єктом оренди без врахування ПДВ складає 22250 грн., крім того ПДВ складає 4450 грн., всього з урахуванням ПДВ 26700 грн. Орендна плата за перший місяць строку оренди сплачується орендарем авансом протягом 10 днів з дати укладення договору. Розрахунок з орендодавцем здійснюється орендарем в національній валюті України шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок позивача.

Відповідно до п. 3.3 договору, орендна плата за другий і наступні місяці оренди сплачується орендодавцем щомісяця, попередньо оплатою, не пізніше 25-го числа місяця, що передує оплачуваному місяцю; у випадку якщо 25 число не є робочим днем, орендар повинен провести платіж не пізніше останнього робочого дня, що передує цій даті; при цьому датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок орендодавця з зазначенням періоду, за який сплачується орендна плата.

Згідно з п. 3.4 договору, акт приймання-передачі наданих послуг підписується сторонами до 5 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем; обов`язок складання акту приймання-передачі покладається на орендодавця, а орендар зобов`язаний протягом 3 банківських днів з моменту отримання акту приймання-передачі повернути підписаний акт орендодавцю.

Орендна плата нараховується з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди та нараховується до повернення об`єкту оренди орендодавцю за актом приймання-передачі, підписаного сторонами (п. 3.6 договору).

Сторонами погоджено, що договір набирає чинності з моменту підписання договору та діє до 31.12.2018, а в частині невиконання зобов`язань - до їх повного виконання; строк дії договору може бути продовжено за згодою сторін, про що сторони укладають додаткову угоду (п.п. 13.1, 13.2 договору).

На виконання умов договору ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" передало підприємцю Перебийнісу об`єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкту оренди від 01.01.2018.

У подальшому до договору вносилися зміни шляхом укладання до нього додаткових угод.

Так, додатковою угодою від 31.03.2018 № 1026/52870/2/2 сторони домовились з 01.04.2018 внести зміни до п. 1.2 договору та викласти п. 1.2 в редакції: "Об`єкт оренди складається з частини приміщення, яке знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 83Д, а саме: частина приміщення, яка зазначена в плані розміщення (Додаток № 1) загальною площею 390,00 кв.м. (триста дев`яносто квадратних метри), розташована на 3-му поверсі та має суміжний вхід з площ загального користування. План розміщення об`єкту оренди є Додатком № 1 до даного договору і є невід`ємною частиною цього договору". Також зазначеною додатковою угодою сторони вирішили п. 3.1.1 договору доповнити абзацом: "Починаючи з 01 квітня 2018 року загальна сума місячної орендної плати за користування всім об`єктом оренди згідно цього договору без ПДВ складає 16250,00 (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривні 00 копійок, крім того ПДВ складає 3250,00 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 коп., всього з урахуванням ПДВ 19500,00 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.".

Додатковою угодою від 10.07.2018 № 1026/52870/2/3 сторони домовились з 11.07.2018 внести зміни до п. 1.2 договору та викласти п. 1.2 в редакції: "Об`єкт оренди складається з частини приміщення, яке знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 83Д, а саме: частина приміщення, яка зазначена в плані розміщення (Додаток № 1) загальною площею 285,00 кв.м. (двісті вісімдесят п`ять квадратних метри), розташована на 3-му поверсі та має суміжний вхід з площ загального користування. План розміщення об`єкту оренди є Додатком № 1 до даного договору і є невід`ємною частиною цього договору". Указаною додатковою угодою сторони, крім того, вирішили п. 3.1.1 договору доповнити абзацом: "Починаючи з 11 липня 2018 року загальна сума місячної орендної плати за користування всім об`єктом оренди згідно цього договору без ПДВ складає 11875,00 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривні 00 копійок, крім того ПДВ складає 2375,00 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 00 коп., всього з урахуванням ПДВ 14250,00 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.".

Додатковою угодою від 10.08.2018 № 1026/52870/2/4 сторони домовились з 11.08.2018 внести зміни до п. 1.2 договору та викласти п. 1.2 в редакції: "Об`єкт оренди складається з частини приміщення, яке знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 83Д, а саме: частина приміщення, яка зазначена в плані розміщення (Додаток № 1) загальною площею 231,00 кв.м. (двісті тридцять один квадратний метр), розташована на 3-му поверсі та має суміжний вхід з площ загального користування. План розміщення об`єкту оренди є Додатком № 1 до даного договору і є невід`ємною частиною цього договору". Цією ж додатковою угодою, сторони вирішили п. 3.1.1 договору доповнити абзацом: "Починаючи з 11 серпня 2018 року загальна сума місячної орендної плати за користування всім об`єктом оренди згідно цього договору без ПДВ складає 9625,00 (дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, крім того ПДВ складає 1925,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 коп., всього з урахуванням ПДВ 11550,00 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.".

У подальшому сторони договором від 30.09.2018 № 1026/52870/2/5 погодили розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.01.2018 № 1026/52870/2 з 30.09.2018, а також зафіксували, що станом на 30.09.2018 заборгованість орендаря по сплаті орендної плати становить 31914 грн. 52 коп. з урахуванням ПДВ в сумі 5319 грн. 09 коп.

За твердженнями позивача, підприємець Перебийніс порушив договірні зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендних платежів за договором за липень-серпень 2018 року, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку з цим Банк звертався до відповідача з вимогами: від 18.10.2018 № 143/1028 на суму 31914 грн. 52 коп.; від 11.03.2019 № 143/209 на суму 19957 грн. 51 коп. Направлення зазначених вимог підтверджуються відповідними поштовим повідомленням про вручення.

За твердженнями Банку, підприємець Перебийніс частково сплатив заборгованість, і на момент звернення до суду з позовом у даній справі заборгованість відповідача становить 18957 грн. 51 коп.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 283 ГК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 286 ГК України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст.193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Законодавством визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 2 ст. 614 ЦК України, ч.ч. 3, 4 ст.13 ГПК України).

Таким чином, обов`язок доведення факту повного та своєчасного виконання договірних зобов`язань закон покладає на орендаря.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не надав, доводи позивача не спростував.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що позивачем доведено прострочення виконання підприємцем Перебийнісом грошових зобов`язань щодо своєчасного та у повному обсязі здійснення орендних платежів, внаслідок чого утворився основний борг у сумі 18957 грн. 51 коп., а тому вимога про стягнення цієї суми є обґрунтованою.

Щодо вимог Банку про стягнення з підприємця Перебийніса пені, суд приходить до такого.

Законодавством передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 9.2 договору, у випадку несвоєчасної або не в повному обсязі оплати орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 1 % від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення починаючи з дня, наступного за датою платежу до моменту повного погашення боргу. Погашення не звільняє орендаря від обов`язку по сплаті пені. При цьому нарахування пені здійснюється за весь період прострочення, без обмеження шестимісячним строком.

Ураховуючи викладене, вимоги Банку про стягнення з підприємця Перебийніса штрафних санкцій за прострочення оплати орендних платежів суд визнає обґрунтованими.

Наданий Банком розрахунок пені, нарахованої за загальний період 26.07.2018-18.03.2019 у сумі 86468 грн. 69 коп. суд визнає вірним і указана сума підлягає стягненню з підприємця Перебийніса.

Щодо вимог банку про стягнення з підприємця Перебийніса нарахувань на суму основного боргу в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до такого.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає обґрунтованим нарахування позивачем на суму допущеного відповідачем прострочення 3 % річних та інфляційних втрат.

Суд визнає вірним поданий позивачем розрахунок 3% річних за загальний період прострочення 30.09.2018-01.11.2019 у сумі 652 грн. 69 коп., а тому вказана сума підлягає стягненню з підприємця Перебийніса.

Щодо поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат суд приходить до такого.

Позивачем виконано розрахунок інфляційних втрат, які він вважає підлягаючими до стягнення з підприємця Перебийніса, за періоди з 30.09-18.10.2018, 19.10.2018-17.03.2019, 18.03-01.11.2019, тобто, за загальний період вересень 2018 року - серпень 2019 року.

У відповідності до п.п. 3.1-3.2 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.12.2013 № 14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов??язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індекс інфляції ? це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Ураховуючи викладене, та що датою виникнення заборгованості є 30.09.2018, позивач мав право здійснювати нарахування інфляційних втрат лише з жовтня 2018 року.

За розрахунками суду, стягненню з підприємця Перебийніса підлягають інфляційні втрати у сумі 1303 грн. 31 коп.

За викладених обставин суд визнає підлягаючими до стягнення з відповідача грошові кошти у загальній сумі 107382 грн. 20 коп., а саме: основний борг у сумі 18957 грн. 51 коп.; пеня у сумі 86468 грн. 69 коп.; 3 % річних у сумі 652 грн. 69 коп.; інфляційні втрати у сумі 1303 грн. 31 коп., а в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Отже, позов Банку належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Отже, витрати Банка на оплату позовної заяви судовим збором, згідно платіжного доручення від 11.11.2019 № 246445 у сумі 1921 грн., яка, у відповідності до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", є мінімальною сумою судового збору, належить у цій сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Перебийніса Валерія Віталійовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 14305909, грошові кошти у загальній сумі 107382 (сто сім тисяч триста вісімдесят дві) грн. 20 коп., із яких: 18957 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 51 коп. - основний борг; 86468 (вісімдесят шість тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 69 коп. - пеня; 652 (шістсот п`ятдесят дві) грн. 69 коп. - 3 % річних; 1303 (одна тисяча триста три) грн. 31 коп. - інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

3. У задоволені решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Давченко