ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.2020 Справа № 905/2358/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман Донецької області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м. Авдіївка Донецької області

про стягнення штрафу у розмірі 125 295,00 грн., -

без виклику сторін

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м. Авдіївка Донецької області про стягнення штрафу у розмірі 125 295,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем кількості вантажу у вагонах №56127475, №5695258, №62467949, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 125 295,00 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на п.5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів, ст.ст. 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України, ст.ст.4, 42, 46, 162-164, 188 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2358/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.12.2019р. справа №905/2358/19 прийнята до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи призначений на 16.01.2020 року. Встановлено відповідачу строк для подачі заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до 28.12.2019р. та строк для подачі відзиву на позов та заперечень на відповіді позивача на відзив до 16.01.2020р.

11 січня 2020 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №11/10/08 від 02.01.2020р., в якому останній заперечив проти позовних вимог зазначивши, що при прийнятті до перевезення спірних вагонів позивач не заперечував проти ваги, вказаної у залізничній накладній, отже останні згідно ст.110 Статуту залізниць несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення до моменту видачі одержувачу.

13.01.2020 року на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь №2007-10/6 від 10.01.2020р. на відзив, в якій останній зазначив, що вантаж прийнято відповідно до п.28 «Правил приймання вантажів до перевезення» без перевірки залізницею маси та кількості вантажу, отже згідно ст.24 Статуту залізниць вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Суд, в порядку ч.2 та ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами і письмовими поясненнями, викладеними у заявах по суті справи, без проведення судового засідання.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2019р. зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" відвантажило на адресу ПрАТ «Металургійний завод «Азовсталь» (вантажоодержувач) за залізничною накладною №50944222, зокрема, у вагонах №56127475, №56952658 та №62467949 вантаж - кокс доменний (вологий), навалом.

При оформленні залізничної накладної №50944222, від 03.08.2019р. у вагоні №56127475 відповідачем вказано масу вантажу - 42600 кг, у вагоні №56952658 вказано масу вантажу - 40300 кг, у вагоні №62467949 вказано масу вантажу - 38400 кг.

В накладній також відображено, що вантаж у вагон завантажено вантажовідправником.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

За результатами контрольного переважування станцією Сартана Донецької залізниці складений комерційний акт №484809/303 від 05.08.2019р., відповідно до якого за результатами переважування вагону №56127475 на справних 150т. Держповірених 07.09.18р. в/вагах вантажоодержувача фактично виявилось: брутто 66600 кг., тара 23000 кг., нетто 43600 кг., що більше за документ на 1000 кг. Вагон переважувався двічі, результат не змінився.

За результатами контрольного переважування станцією Сартана Донецької залізниці складений комерційний акт №484809/304 від 05.08.2019р., відповідно до якого за результатами переважування вагону №56952658 на справних 150т. Держповірених 07.09.18р. в/вагах вантажоодержувача фактично виявилось: брутто не вказано, тара 22200 кг., нетто 40300 кг., що більше за документ на 550 кг. Вагон переважувався двічі, результат не змінився.

Також, за результатами контрольного переважування станцією Сартана Донецької залізниці складений комерційний акт №484809/305 від 05.08.2019р., відповідно до якого за результатами переважування вагону №62467949 на справних 150т. Держповірених 07.09.18р. в/вагах вантажоодержувача фактично виявилось: брутто не вказано, тара 23500 кг., нетто 38400 кг., що більше за документ на 400 кг. Вагон переважувався двічі, результат не змінився.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002р. N 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Як встановлено судом, комерційні акти №484809/303, №484809/304 та №484809/305 від 05.08.2019р. підписані ДСМ Шелеховим а.Ю., комерційними агентами Павленко О.В. та Шевченко Л.А. , вед. інженером Гончаровою І.Л. , Завідуючий вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Аналогічна правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду від 23.11.2018р. у справі №916/2450/17.

Таким чином, вказані акти підписані належними особами (трьома особами працівниками станції) у відповідності до п. 10 Правил складання актів, отже, невідповідність маси вантажу з даними, зазначеними у накладній, підтверджується матеріалами справи.

Статтею 74 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 86 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати штрафу, нарахованого позивачем у зв`язку з невірним зазначенням маси вантажу.

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

З огляду на вищевикладене, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними та допустимими доказами - комерційними актами №484809/303, №484809/304 та №484809/305 від 05.08.2019р. які є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Суд відзначає, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагонах, технічно вагони справні, течі вантажу не має.

Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційних актах.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Позивачем при розрахунку розміру штрафу зазначено, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні №56127475 складає 8353,00 грн., провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні №56952658 складає 8353,00 грн., провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні №62467949 складає 8353,00 грн., заявлений загальний штраф до стягнення в розмірі 125 295,00 грн.

Однак, перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що розмір штрафу є арифметично невірним, та не відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України, через допущення позивачем арифметичної помилки внаслідок невірного зазначення провізної плати у вагоні №56952658, яка складає 8232,00 грн. та вагоні №62467949, яка складає 8232,00 грн.

Отже, здійснивши перерахунок суми штрафу, суд дійшов висновку, що його розмір складає 124 085,00 грн. ((8353,00 х 5)+(8232,00 х 5)+(8232,00х5)).

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

У зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 125 295,00 грн. підлягають задоволенню частково - у розмірі 124 085,00 грн.

Судові витрати у відповідності до вимог п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розмірі задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 127, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман Донецької області до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м. Авдіївка Донецької області про стягнення штрафу у розмірі 125 295,00 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, м. Авдіївка, пр. Індустріальний, буд.1; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в регіональної Філії "Донецька залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ) суму штрафу в розмірі 124 085,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1902,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/