ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
03 січня 2020 року Справа № 915/1514/19
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,
за участі секретаря судового засідання Степанової І.С.,
розглянувши матеріали справи
про: визнання рішення загальних зборів незаконним та недійсним,
за участі представниківа учасників справи:
від позивача: Чернієнко Сергій Анатолійович
від відповідача: не з`явився,
31.05.2019 позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою від 30.05.2019 до Обслуговуючого автогаражного кооперативу "Щит" про визнання незаконним та недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого автогаражного кооперативу "Щит", оформленого протоколом загальних зборів від 29.11.2015, в частині виключення з членів кооперативу ОСОБА_1 , за яким закріплено гаражне місце №40.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1514/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.
Ухвалою суду від 05.06.2019 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі, позовну заяву з доданими документами повернуто заявнику.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 задоволено апеляційну скаргу, скасовано ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2019, справу направлено до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 23.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.12.2019 позов задоволено, визнано незаконним та недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого автогаражного кооперативу "Щит" (), оформлене протоколом загальних зборів від 29.11.2015 року, в частині виключення з членів кооперативу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за яким закріплено гаражне місце №40, стягнуто з Обслуговуючого автогаражного кооперативу "Щит" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1921,00 грн.

21.12.2019 позивачем подано до господарського суду заяву про відшкодування судових витрат, зокрема позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 4860,20 грн, з яких: 1960,20 грн - судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову у відкритті провадження, 2900 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

Заяву обгрунтовано посиланням на норми ч. 8 ст. 129 ГПК України та мотивовано тим, що представником позивача під час судового засідання, яке відбулося 17.12.2019 зроблено заяву про відшкодування судових витрат позивача, понесених під час розгляду справи та судом під час постановлення рішення не вирішено питання щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 05.06.2019.

Ухвалою суду від 24.12.2019 судове засідання для розгляду заяви позивача призначено на 03.01.2020 о 10:30 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні представник позивача заяву підтримує у повному заяву, просить суд її задовольнити

У судовому засідання підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву позивача, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 221 ГПК України встановлено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 3 ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як визначено у п.6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до п.6.5 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Позивачем подано відповідний розрахунок судових витрат.

На підтвердження понесення судових витрат позивачем подано суду:

1) укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Чернієнко Сергієм Анатолійовичем договір №1/2019-Г від 20.05.2019 про надання правової допомоги, за умовами якого безпосередній зміст правової допомоги полягає у тому, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання протягом строку дії Договору здійснювати представництво клієнта у судах усіх інстанцій під час провадження у господарській справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» про визнання незаконним рішення загальних зборів членів вказаного кооперативу у частині виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу;

2) ордер серії МК №126400 від 20.05.2019;

3) звіт №2 від 17.12.2019 щодо послуг, наданих на виконання договору №1/2019-Г від 20.05.2019;

4) акт №2 від 17.12.2019 приймання наданих послуг на виконання договору №1/2019-Г від 20.05.2019, за яким станом на 17.12.2019 адвокатом надано послуг на загальну суму 2900,00 грн;

5) докази оплати позивачем наданих послуг: копію квитанції від 29.05.2019 на суму 2512,56 грн, копію платіжного доручення № від 17.12.2019 на суму 402,01 грн,

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги поведінку відповідача під час розгляду справи, з урахуванням принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката, тривалість розгляду і складність справи, суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 2900,00 грн, які слід стягнути з відповідача.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору в сумі 1960,20 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу суду суд зазначає наступне.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

З огляду на викладене, при здійсненні розгляду справи суд мав вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем при поданні апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 05.06.2019.

У зв`язку з не вирішенням даного питання при прийнятті судом рішення від 17.12.2019, питання щодо розподілу судових витрат за подання позивачем апеляційної скарги підлягають вирішенню шляхом прийняття додаткового рішення.

За приписами пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

З матеріалів справи вбачається, що витрати позивача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги склали 1960,20 грн, з яких: 1921,00 грн- судовий збір та 39,20 грн - комісія (а.с. 68).

Враховуючи вищенаведене, витрати позивача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 05.06.2019, що склали 1960,20 грн підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст.123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 238, 240, 241, 244 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ОСОБА_1 від 21.12.2019 (вх.№19405/19 від 21.12.2019) про стягнення судових витрат - задовольнити.

2. Стягнути з Обслуговуючого автогаражного кооперативу "Щит" (; вул. Знам`янська, 45, м. Миколаїв, 54037) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2019 в сумі 1960,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2900,00 грн.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено і підписано суддею 09.01.2020.

Суддя В.О. Ржепецький