ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/1281/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2019

(головуючий суддя - Сіверін В.І., судді Терещенко О.І., Слободін М.М.)

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.07.2019

(суддя Говорун О.В.)

у справі № 905/1281/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод"

особа, яка може набути статус відповідача-1 - ОСОБА_1

особа, яка може набути статус відповідача-2 - Державний реєстратор комунального господарства "Інформаційно-реєстраційний центр" Званівської сільської ради - Трофименко О.О.,

особа, яка може набути статус третьої особи - Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо"

про забезпечення позову до подання позовної заяви,

заявник апеляційної скарги фізична особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад заяви про забезпечення позову

1.1. До подання позовної заяви про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на інші нежитлові будівлі і споруди бази відпочинку "Металург" Товариство

з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" звернулося до Господарського суду Донецької області з заявою про забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту та заборони відчужувати інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку "Металург", загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33;

- заборони власнику інших нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "Металург", загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33 здійснювати дії, що порушують цілісність майна, розбирати, реконструювати, демонтувати нежитлові будівлі, тощо;

- заборони особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку "Металург", загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33.

1.2. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що 08.10.2013 між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" було укладено кредитний договір №767/01-2013 на суму кредиту 40 000 000 грн з процентною ставкою 20%, зі строком повернення 30.11.2015.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" було укладено договір іпотеки від 10.10.2013, згідно з яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку "Металург", загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 4,1844 га, кадастровий номер :07:001:0764, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33.

11 вересня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" у повному обсязі погасило заборгованість за кредитом.

21 вересня 2018 року Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" надіслало заявнику повідомлення-вимогу в порядку ст.ст.35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої вимагало виконати грошове зобов`язання за кредитним договором №767/01-2013, а у разі невиконання чи виконання не в повному обсязі, повідомило, що зверне стягнення на предмет іпотеки згідно з ст. 36, 37, 38 Закону України "Про іпотеку" та в порядку, встановленому договором іпотеки від 10.10.2013.

24 жовтня 2018 року заявник надав відповідь та повідомив, що 11.09.2014 позичальник достроково в повному обсязі повернув кредит, а отже, зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки припинені.

26 лютого 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства "Інформаційно-реєстраційний центр" Званівської сільської ради Донецької області Трофименко О.О. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстрував за ПАТ "Банк Камбіо" право власності на майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 33.

1.3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 Закону України "Про іпотеку" (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки). Враховуючи, що заявник є суб`єктом середнього підприємництва та здійснює свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, державний реєстратор незаконно зареєстрував право власності на іпотечне майно за ПАТ "Банк Камбіо".

Згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі №910/842/19 визнано припиненим з 11.09.2014 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" перед ПАТ "Банк Камбіо" за кредитним договором від 08.10.2013 №767/01-2013.

Проте, незважаючи на наявність зазначеного рішення суду, 02.07.2019 відбулися електронні торги з реалізації нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "Металург", загальною площею 2001 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 33.

Отже, з метою ефективного захисту інтересів заявника та попередження подальшої реалізації бази відпочинку "Металург" іншим особам та знищення нерухомого майна, що істотно ускладнить захист та поновлення порушених прав ТОВ "Краматорський металопрокатний завод", заявник звернувся до суду з заявою про застосування зазначених вище заходів забезпечення позову.

2. Стислий виклад змісту судових рішень, ухвалених за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод"

2.1. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.07.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" (далі - ТОВ "Краматорський металопрокатний завод") задоволено у повному обсязі.

2.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.07.2019 залишено без змін.

2.3. Задовольняючи заяву ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" про накладення арешту та заборону вчиняти певні дії щодо згаданого вище майна, суди вказали, що вважають наведені заявником заходи забезпечення позову обґрунтованими, розумними, адекватними, співмірними, пов`язаними з предметом спору, спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та такими, що сприятимуть уникненню можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів як заявника, так і інших осіб. Такі заходи суди вважають збалансованими, оскільки вони не призводять до непоправних наслідків, мають тимчасовий характер, направлені на збереження спірного майна та уникнення в майбутньому додаткових спорів щодо цього майна.

Суд першої інстанції також зазначив, що не досліджуючи доведеність можливого позову, він має цілком обґрунтовані сумніви, які не можуть бути вирішені під час розгляду заяви про забезпечення позову, щодо наявності правових підстав для реєстрації державним реєстратором права власності на спірне майно, яке перебувало в іпотеці, в умовах дії ч.1 ст.9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Проте ці обставини потребують додатково дослідження під час розгляду справи. Апеляційний господарський суд з таким висновком погодився.

За висновком місцевого господарського суду, перелік та процесуальний статус осіб, які визначені в заяві про забезпечення позову, поданої до позовної заяви, може відрізнятись від учасників справи, визначених в позові, оскільки зазначення таких учасників з відповідним процесуальним статусом в заяві про забезпечення позову не має наслідком безумовного набуття ними відповідного процесуального статусу та відсутність можливості його зміни в подальшому при зверненні до суду з позовом.

3. Стислий виклад вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалою та постановою, Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.07.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

3.2. В обґрунтування зазначених вимог скаржник посилається на таке.

3.2.1. Діючи умисно, ТОВ "Краматорський металопрокатний завод", користуючись прогалинами у чинному законодавстві, ввів суди попередніх інстанцій в оману шляхом повідомлення намірів залучити ПАТ "Банк Камбіо" до участі у справі як третю особу, а не відповідача. Натомість, у позовній заяві ТОВ "Краматорський металопрокатний завод", отриманій банком 29.07.2019, заявник визначив ПАТ "Банк Камбіо" не третьою особою, а саме відповідачем. Тим самим, подаючи заяву про забезпечення позову, ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" уникло відмови суду першої інстанції у її задоволенні на підставі ч.7 ст.137 ГПК України та п.7 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

3.2.2. У касаційній скарзі скаржник наводить доводи щодо спростування позиції ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" про дострокове погашення кредиту, посилаючись на обмеження, які діяли у банку внаслідок прийняття постанови Правління Національного банку України від 19.08.2014 №510/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" шляхом призначення куратора".

3.2.3. Скаржник також стверджує, що постановляючи судові рішення, які оскаржуються, суди не врахували, що ПАТ "Банк Камбіо" знаходиться у процедурі ліквідації і, як наслідок, проігнорували імперативні приписи ч.7 ст.137 ГПК України та п.7 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з якими не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, та заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії.

У зазначеному аспекті, на думку скаржника, суди не взяли до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.10.2018 у справі №826/5629/18, а також аналогічні висновки, відображені у постановах Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі №911/2711/18 та від 17.05.2019 у справі №910/17052/18.

Застосування заходів забезпечення позову у цій справі обмежують виконання основних завдань покладених на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст.139 ГПК України, у заяві не зазначено про зустрічне забезпечення.

3.2.4. Скаржник також зазначає, що предметом спору у цій справі є вимоги про визнання правовідносин припиненими. Отже, видача наказу на примусове виконання рішення суду у випадку задоволення позову не буде проводитися, що виключає можливість наявності обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення взагалі.

3.3. Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи до суду касаційної інстанції не надійшли.

3.4. Склад суду касаційної інстанції для розгляду цієї справи було змінено, у зв`язку з відпусткою судді Кондратової І.Д., що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.1.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. (ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України).

4.2. Щодо суті касаційних скарг

4.2.1. Предметом судового розгляду у цій справі є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову за заявою ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" до подання позовної заяви.

4.2.2. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

За змістом частини 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

4.2.3. Одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у ст.14 ГПК України та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4.2.4. Суди встановили, що у цій справі предметом майбутнього позову заявник визначив вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на інші нежитлові будівлі і споруди бази відпочинку "Металург".

Отже, доводи скаржника, про якій йшлося у п.3.2.4 цієї постанови, суд відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються наявними у матеріалах справи документами.

4.2.4. Посилання скаржника на приписи ч.7 чт.137 ГПК України та п.7 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також судову практику, про яку зазначено у п.3.2.3 цієї постанови, також є необґрунтованим, зважаючи на таке.

Згідно з приписами ч.7 ст.137 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом: 1) накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; 2) заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії.

Спірне нерухоме майно було відчужено ПАТ "Банк Камбіо" на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2019, укладеного за результатами проведення відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом UA-EA-2019-06-07-000074-b від 02.07.2019. Право власності на спірне майно зареєстровано за покупцем Ревішвілі Отарі Отривичем 08.07.2019 (запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №32294065). Отже, на момент звернення заявника із заявою про забезпечення позову та дату її розгляду судом першої інстанції неплатоспроможний банк не був власником майна, на яке накладено арешт. Отже, зазначені вище обмеження не поширюються на ситуацію, яка розглядається.

Доводи скаржника про те, що ТОВ "Краматорський металопрокатний завод", користуючись прогалинами у чинному законодавстві, ввів суди попередніх інстанцій в оману шляхом повідомлення намірів залучити ПАТ "Банк Камбіо" до участі у справі як третю особу, а не відповідача, натомість у позовній заяві визначив ПАТ "Банк Камбіо" саме відповідачем (п.3.2.1 постанови) зазначеного вище не спростовують, а також є безпідставними зважаючи на таке.

У частині 1 ст.139 ГПК України визначено загальні вимоги до заяви про забезпечення позову, серед яких відсутні вимоги щодо зазначення усіх учасників судового процесу, окрім власне заявника та його ідентифікаційних даних. Водночас, згідно з приписами частини 2 цієї ж статті якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Тобто норми чинного законодавства не встановлюють обов`язку заявника визначати процесуальний статус учасників справи майбутнього позову.

4.2.5. Вживаючи заходів забезпечення позову, суди встановили, що свої позовні вимоги ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" обґрунтовує незаконною реєстрацію за ПАТ "Банк Камбіо" права власності на спірне майно державним реєстратором та, відповідно, подальшим безпідставним відчуженням спірного майна банком, з огляду, зокрема на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/842/19. Згідно з вказаним рішенням суду було у повному обсязі задоволено позовні вимоги ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" та визнано припиненим з 11.09.2014 зобов`язання ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" перед Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" за кредитним договором від 08.10.2013 №767/01-2013.

Діючи в межах визначеної законом компетенції, оцінивши доводи заявника та надані ним докази у їх підтвердження, суди дійшли висновку, що заявлені заявником заходи забезпечення позову є обґрунтованими, розумними, адекватними, співмірними, пов`язаними з предметом спору, спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та такими, що сприятимуть уникненню можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника та інших осіб. За висновком судів, у разі невжиття заявлених заходів забезпечення позову, існує обґрунтована імовірність утруднення виконання рішення господарського суду у справі, оскільки не виключена можливість подальшої реалізації спірного нерухомого майна та збереження його цілісності.

4.2.6. Зазначені висновки судів скаржник не спростував. Аргументи ПАТ "Банк Камбіо" з посиланням на постанову Правління Національного банку України від 19.08.2014 №510/БТ "Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" шляхом призначення куратора" (п.3.2.2 постанови) також є необґрунтованими та не можуть бути предметом дослідження в межах вирішення питання про забезпечення позову.

Загалом касаційна скарга ПАТ "Банк Камбіо" не містить належних доводів про порушення судами конкретних норм права під час ухвалення судових рішень, які оскаржуються. Доводи скаржника ґрунтуються на його власних припущеннях та міркуваннях. Отже, Суд констатує, що звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не довів неправильне застосування судами норм права як необхідної передумови для скасування судових рішень, що оскаржуються.

5. Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

5.1. Переглянувши у касаційному порядку постанову та ухвалу судів попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку, що суди правильно кваліфікували спірні правовідносини, що склалися, з правильним застосуванням до них норм права.

5.2. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.3. З огляду на зазначене вище у розділі 4 цієї постанови, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ПАТ "Банк Камбіо" без задоволення, а судових рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.07.2019 у справі №905/1281/19 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ткач

Судді О. Кролевець

Л. Стратієнко