14.01.2020Справа № 910/8245/19
За заявою Громадської організації «Правозахисний ХАБ»
про ухвалення додаткового рішення
Суддя Удалова О.Г.
Секретаря судового засідання Дьогтяр О.О.
За позовом Громадської організації «Правозахисний ХАБ»
до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про зобов`язання вчинити дії
за участю представників сторін:
від позивача Павленко Ю.В. (керівник)
Курдалевська О.В. (адвокат)
від відповідача не з`явились
від третьої особи Візор О.М. (довіреність № 062/02/07-279 від 13.01.2020)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/8245/19 за позовом Громадської організації «Правозахисний ХАБ» (далі - ГО «Правозахисний ХАБ», позивач) до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (далі - КП «Київжитлоспецексплуатація», відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент комунальної власності м. Києва, третя особа) про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 позов ГО «Правозахисний ХАБ» задоволено повністю, зобов`язано КП «Київжитлоспецексплуатація» здійснити сторнування (списання) орендної плати та компенсації сплати за землю за період з 01.05.2018 по 26.11.2019, нарахованої за договором № 2200 від 20.05.2016 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду та стягнуто з КП «Київжитлоспецексплуатація» на користь ГО «Правозахисний ХАБ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

02.12.2019 до суду надійшла заява ГО «Правозахисний ХАБ», в якій позивач просив розподілити судові витрати, а саме стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 921,00 грн та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 50 000,00 грн, та подав додаткові докази на підтвердження правомірності вказаних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8245/19 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу на 17.12.2019.

17.12.2019 до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів оплати витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні 17.12.2019 відповідач заявив усне клопотання про зменшення витрат на професійну (правничу) допомогу.

Судом відкладено розгляд заяви ГО «Правозахисний ХАБ» про ухвалення додаткового рішення на 14.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 викликано Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як третю особу, в судове засідання на 14.01.2020.

13.01.2020 та 14.01.2020 до суду надійшли клопотання позивача про долучення до матеріалів справи документів, а саме копій протоколу узгодження гонорару та акту виконаних робіт, а також документів на підтвердження кваліфікації адвокатів.

У судовому засіданні 14.01.2020 позивач подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав.

Третя особа вважала розмір вартості правової допомоги, заявлений до стягнення позивачем, надмірним та заявила усне клопотання про відкладення розгляду заяви ГО «Правозахисний ХАБ» про ухвалення додаткового рішення з метою підготовки відповідачем письмового клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яке було відхилено судом з огляду на обмежений строк розгляду такої заяви, встановлений чинним законодавством, а також те, що вказана заява призначена до розгляду у судовому засіданні вдруге, відтак відповідач, який був повідомлений про розгляд заяви належним чином, мав з моменту надходження вказаної заяви до суду 02.12.2019 достатньо часу для складення та направлення пояснень або заперечень щодо розподілу витрат на правову допомогу, понесених позивачем.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 14.01.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/8245/19, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

02.12.2019 до суду надійшла заява позивача про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у якій позивач просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач надав наступні докази.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги від 25.06.2019, укладеного з адвокатським бюро «Титикало та партнери» (далі - договір про надання правової допомоги);

- копію протоколу узгодження гонорару (договірної ціни), поданого 02.12.2019;

- копію протоколу гонорару (договірної ціни), поданого 13.01.2020;

- копію акта приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2019;

- копію акта приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2019 з наведенням переліку наданих послуг та витраченої кількості часу;

- копію платіжного доручення № 12 від 16.12.2019 на суму 50 000,00 грн.

Судом встановлено, що представник позивача Курдалевська О.В. є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі відповідного свідоцтва № 2977 від 21.06.2007. Вказані відомості розміщені у Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу/представляти інтереси клієнта за позовом клієнта до КП КСЖЕ у всіх правоохоронних органах, судах, органах прокуратури, інших органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах установах та організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар, визначений в протоколі узгодження гонорару, який є додатком до даного договору.

З протоколу узгодження гонорару (договірної ціни), долученого до матеріалів справи 13.01.2020, вбачається, що розмір погодженого сторонами гонорару, який підлягає сплаті на користь адвокатського бюро, становить 50 000,00 грн.

На підтвердження надання адвокатом (адвокатським об`єднанням) послуг з правової допомоги у господарській справі № 910/8245/19 та прийняття клієнтом таких послуг сторони склали два акти приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2019, якими засвідчили вказаний факт, перелік наданих адвокатським бюро послуг, кількість витраченого часу (загалом 30 годин), а також погодили, що вартість наданих юридичних послуг становить 50 000,00 грн.

Судом встановлено, що позивач надані йому послуги оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 12 від 16.12.2019 на суму 50 000,00 грн.

Поряд з наведеним, суд також зазначає, що не бере до уваги усне клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну (правничу) допомогу, а також усні заперечення третьої особи про надмірний розмір заявлених до стягнення судових витрат на правову допомогу, з огляду на таке.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на те, що відповідач та третя особа всупереч покладеному на них обов`язку не довели надмірність заявленого до стягнення позивачем розміру витрат на правову допомогу та не зазначили у чому полягає така неспівмірность, суд не вбачає обґрунтованих підстав для зменшення розміру таких витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/8245/19, у розмірі 50 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Громадської організації «Правозахисний ХАБ» про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А, ідентифікаційний код 03366500) на користь Громадської організації «Правозахисний ХАБ» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33-Б, ідентифікаційний код 40386754) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 20.01.2020.

Суддя О.Г. Удалова