ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Справа№ 910/17712/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

позивача Орлик А.О.

позивача Маєвський С.В.

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Установи "28 Управління начальника робіт"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 19.09.2019

у справі № 910/17712/18 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО"

до Установи "28 Управління начальника робіт"

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 107165,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" м. Києва задоволено. Стягнуто з Установи "28 Управління начальника робіт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" 90800 грн боргу, 12802,04 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 3563,18 грн три проценти річних з простроченої суми, 1762 грн витрат по оплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Установа "28 Управління начальника робіт" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просило суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18, відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18 до ухвалення Північним апеляційним господарським судом судового рішення у справі, зупинити дію рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.201 у справі №910/17712/18 до ухвалення Північним апеляційним господарським судом судового рішення у справі, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі №910/17712/18 відмовлено у задоволенні клопотання Установи "28 Управління начальника робіт" про відстрочення сплати судового збору за оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18. Апеляційну скаргу Установи "28 Управління начальника робіт" на рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, а саме, сплату судового збору у встановлених Законом порядку та розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 клопотання Установи "28 Управління начальника робіт" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі № 910/17712/18 задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення Господарського суду м. Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18, розгляд апеляційної скарги Установи "28 Управління начальника робіт" призначено на 14.01.2020.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована наступним. На думку відповідача договір № 7 на послуги з оренди автомобілів та механізмів від 1 червня 2017 р. є фіктивним, вчиненим без наміру створення правових наслідків. А отже нарахування заборгованості за даним договором є безпідставним.

ТОВ "ИССО" у відзиві на апеляційну скаргу просило суд рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі № 910/17712/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Позивач вказував на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що закінчивши з`ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення.

Отже, враховуючи вищенаведене, головуючим суддею, з дотриманням норм процесуального права, було оголошено про судові дебати. Представник позивача заперечував щодо доводів наведених в апеляційній скарзі, з обґрунтуванням, які були викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача наполягав на законності рішення суду першої інстанції, та просив суд залишити його в силі, з огляду на його законність та обґрунтованість. Представник відповідача, підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, з обґрунтуваннями, які були викладені в ній.

Відповідно до частини 9 ст. 270 ГПК України, після закінчення дебатів суд виходить до нарадчої кімнати.

Отже, після проведення колегією суддів наради, головуючий суддя оголосив вступну та резолютивну частини постанови у даній справі, якою апеляційну скаргу Установи "28 Управління начальника робіт" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі № 910/17712/18 залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст . 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2017 між сторонами по справі укладено договір № 7 на послуги з оренди автомобілів та механізмів, згідно з умовами якого позивач зобов`язався передати відповідачу в строкове платне користування (оренду) автомобілі та механізми ГАЗ-2217-404 реєстраційний номер НОМЕР_4, ГАЗ-33021 реєстраційний номер НОМЕР_1 , Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 , Chevrolet Epic реєстраційний номер НОМЕР_3 , а останній - проводити оплату за вказане майно на умовах договору.

Орендна плата відповідно до умов п. 3.1 за автомобілі та механізми складається за кожний робочий день місяця: ГАЗ-2217-404 реєстраційний номер НОМЕР_4 - 350 грн; ГАЗ-33021 реєстраційний номер НОМЕР_1 - 350 грн; Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_2 - 250 грн; Chevrolet Epic реєстраційний номер НОМЕР_3 - 250 грн.

Згідно з умовами п. 3.2 договору оплата за автомобілі та механізми здійснюється орендарем щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, на підставі одержаного рахунку орендодавця, який підтверджується підписаним за місяць актом виконаних робіт.

Строк дії договору відповідно до п 4.1 договору встановлений з моменту його підписання і діє протягом дванадцяти календарних днів.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією зазначеного договору.

Посилання відповідача з приводу фіктивності спірного договору є безпідставними, оскільки доказів визнання цього договору в установленому порядку недійсним суду не надано.

Актом прийому-передачі автомобілів і механізмів від 1 червня 2017 р., поясненнями позивача викладеними у позовній заяві, стверджується факт передачі позивачем відповідачу орендованого на підставі спірного договору майна.

Як вбачається з наявних у справі актів надання послуг № 28 від 17 липня 2017 року, 29 від 31 липня 2017 року, 34 від 31 серпня 2017 року, 38 від 29 вересня 2017 року, рахунків на оплату №№ 24 від 17 липня 2017 року, 25 від 31 липня 2017 року, 29 від 31 серпня 2017 року, 33 від 29 вересня 2017 року, платіжного доручення № 4492 від 6 жовтня 2017 року, двостороннього акту звіряння розрахунків станом на 1 грудня 2017 року, належна за користування протягом червня-вересня 2017 року орендна плата в розмірі 100800 грн відповідачем була частково оплачена у розмірі 10000 грн, таким чином сума боргу становить 90800 грн.

Доказів належної сплати відповідачем орендної плати за договором за цей період суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати, вимоги позивача про стягнення з відповідача 90800,00 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства вимог позивача в частині стягнення 12802,04 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення та 3563,18 грн. три проценти річних з простроченої суми.

З огляду на те, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів визнання договору № 7 на послуги з оренди автомобілів та механізмів від 1 червня 2017 року недійсним, заперечення, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає необґрунтованими, а вимоги апеляційної скарги - безпідставними.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі стосовного порушенням Господарським судом м. Києва норм матеріального та процесуального права, оскільки судом були дотримані всі вимоги щодо повного та всебічного розгляду справи.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - Установа "28 Управління начальника робіт", в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Установи "28 Управління начальника робіт" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі №910/17712/18.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/17712/18.

Повний текст постанови складено та підписано 20.01.2020.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна