ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
13.01.2020 року Справа № 912/2171/18
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),
суддів Подобєда І.М., Кузнецової І.Л.
секретар судового засідання Грачов А. С.
учасники справи явку повноважних представників сторін у судове засідання не забезпечили
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2019 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс №20-1/09 від 20.09.2019 на дії та бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у справі №912/2171/18 (суддя Макаренко Т.В., повна ухвала складена 11.10.2019)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, м. Київ
до Приватного підприємства Агроінвест-К, м. Кропивницький
про стягнення 64 705,33 грн
23.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області зі скаргою №01-1/09 від 20.09.2019 на дії та бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 по справі №912/2171/18, з вимогами:
- визнати неправомірними дії державного виконавця Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18, котрі виразились у винесені Постанови Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 12 вересня 2019 року про повернення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження";
- визнати незаконною (скасувати) Постанову Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 12 вересня 2019 року про повернення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження";
- визнати за період із 21 липня 2019 року по 12 вересня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18 із врахуванням ст. ст. 10, 18, 26, 36, 48, 51 Закону України "Про виконавче провадження";
- стягнути із Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 гривень згідно договору №22-07-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22 липня 2019 року.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2019 у справі №912/2171/18 (суддя Макаренко Т.В.) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанії "Ніко-Тайс"" на дії та бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 по справі №912/2171/18 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії державного виконавця Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18, котрі виразились у винесені Постанови Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 12 вересня 2019 року про повернення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18 стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".
Визнано недійсною Постанову Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 12 вересня 2019 року про повернення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18 стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".
Частково визнано за період із 21 липня 2019 року по 12 вересня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57763700 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2018 року по справі №912/2171/18 із врахуванням ст. ст. 10,18, 26, 36, 48, 51 Закону України "Про виконавче провадження".
В іншій частині задоволення скарги відмовлено.
Стягнуто з Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у сумі 1750,00 грн згідно договору №22-07-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.07.2019.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Бобринецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якій, посилаючись на необґрунтованість ухвали, а також на її незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, прийняти нове рішення за результатами розгляду скарги, яким у її задоволенні відмовити.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Подобєда І.М.) апеляційну скаргу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2019 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс №20-1/09 від 20.09.2019 на дії та бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у справі №912/2171/18 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2019 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс №20-1/09 від 20.09.2019 на дії та бездіяльність державного виконавця Бобринецького РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у справі №912/2171/18 залишено без змін.
03.12.2019 до ухвалення апеляційним судом зазначеної постанови Позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду із заявою в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про подачу доказів на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним судом рішення у справі, яка викладена в тексті відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 223, т.1).
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №912/2171/18 призначено розгляд заяви щодо витрат на професійну правничу допомогу у судовому засіданні на 13.01.2020 о 14 год 30 хв. Визначено Позивачу строк на подання заяви про витрати на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з часу оголошення цієї постанови (до 23.12.2019 включно).
08.01.2020 від Позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про стягнення з Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 4000,00 грн, яка була надіслана поштою 28.12.2019, а також копії договору про надання правової допомоги від 05.11.2019, акту приймання передачі приймання передачі виконаних робіт від 28.12.2019 та документів, що засвідчують право адвоката Грищенко О.М. займатися адвокатською діяльністю, відкриття банківського рахунку, на який Позивачем були перераховані кошти за отримані послуги адвоката згідно наданої квитанції, реєстрацію адвоката Грищенко О.М. як платника податку.
У поданій заяві з огляду на те, що з повним текстом постанови Позивач ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень 27.12.2019, та п`ятий день на подачу заяви про витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи дату складання повного тексту постанови, спливає 02.01.2020, а заява була подана в найкоротші строки 28.12.2019, заявник просив поновити строк на подачу заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи, що в судовому засіданні 18.12.2019 під час оголошення вступної та резолютивної частини постанови повноважний представник Позивача присутній не був, повний текст постанови від 18.12.2019 був складений судом 26.12.2019, а належним чином засвідчена її копія була надіслана сторонам 27.12.2019, про що наявна відмітка канцелярії суду на останньому аркуші постанови, апеляційний суд вважає за можливе поновити Позивачу строк на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з якою він звернувся 28.12.2019.
У судове засідання 13.01.2020 сторони явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України не перешкоджає розгляду заяви.
Станом на 13.01.2020 від Відповідача та органу ВДВС жодних заперечень з приводу поданої заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до суду не надійшло.
У судовому засіданні 13.01.2020 подана заява розглядалася судом за наявними в матеріалах справи документами.
14.01.2020 після розгляду заяви від Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду надійшли заперечення на заяву щодо розподілу судових витрат, в якій він просив відмовити у задоволенні заяви Позивача з огляду на те, що витрати на правову допомогу адвоката є неспівмірними зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
З огляду на те, що зазначені заперечення від Бобринецького ВДВС надійшли після розгляду заяви Позивача у судовому засіданні 13.01.2020, суд не враховує їх у цій постанові.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступні обставини та виходить у вирішенні цього питання з таких мотивів.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданої до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частини перша статті 221 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини другої статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно до положення частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції до матеріалів справи надано:
- копію договору про надання правової допомоги №05-11-2019 від 05.11.2019, відповідно до умов якого адвокат Грищенко О.М. зобов`язався надати ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Позивачем, Відповідачем та Бобринецьким РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, котрі виникли у виконавчому провадженні №57763700, та з підстав апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2019 по справі №912/2171/18, написання та підготування заперечення на скаргу тощо;
- копію акту приймання передачі наданих послуг від 28.12.2019, підписаного сторонами, відповідно до якого адвокатом Грищенко О.М. надані наступні послуги: консультації з підстав, змісту та сутності поданої апеляційної скарги (3 години), аналіз та дослідження переданих матеріалів, що стосуються спору (2 години), аналіз та дослідження судової практики (2 години), написання та подання відзиву на апеляційну скаргу (3 години), загальна вартість наданих послуг 4000,00 грн;
- копії свідоцтва №3888 від 29.10.2009 та посвідчення про право адвоката Грищенко О.М. на зайняття адвокатською діяльністю, витягу з Єдиного Реєстру адвокатів України;
- копії довідки від 14.07.2017 про відкриття рахунку у банківській установі, на який перераховані кошти за надані послуги та взяття на облік платника податків адвоката Грищенко О.М.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, відповідно до ч.5 ст. 126 ГПК України зменшення судом розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, можливе лише за клопотанням іншої сторони у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Таким чином, суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як було зазначено вище, на час розгляду заяви 13.01.2020 до суду заперечень від учасників процесу щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу не надходило, тому підстави для зменшення заявлених витрат у сумі 4000,00 грн у суду відсутні.
За умовами частини дев`ятої статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною, між тим процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.
Зміст вказаної норми свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб, при цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даному провадженні було оскарження дій та бездіяльності державного виконавця Бобринецького ВДВС у виконавчому провадженні №57763700, які визнані судами неправомірними, встановлено порушення органом ДВС вимог Закону України Про виконавче провадження при винесенні постанови про повернення виконавчого документа, оскільки останнім не вчинено всіх передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення, наслідком чого є невиконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2018 у даній справі.
Тому, враховуючи положення ч. 9 ст. 129 ГПК України, а також те, що за період з 21.07.2019 по 12.09.2019 бездіяльність Бобринецького ВДВС визнана судом лише частково неправомірною, апеляційний суд вважає за можливе розподілити витрати Позивача на професійну правничу допомогу порівну та стягнути з Бобринецького ВДВС їх в сумі 2000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 17.01.2020.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова