ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1653/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2019 року

по справі № 916/1653/19

за позовом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

до відповідача Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «Бедбойз»

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 7 237,75 грн.

(ухвалене суддею Смелянець Г.Є. 09.09.2019р., о 17-45 год. у приміщенні господарського суду Одеської області, м. Одеса, повний текст складено 13.09.19р.)

У червні 2019 року Головне управління Держгеокадастру в Одеській області звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «Бедбойз» шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, у розмірі 7237,75грн. на користь Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Позовну заяву обґрунтовано використанням Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «Граніт» земельної ділянки державної власності загальною площею 1,775 га, за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Затока, Центральний район, без правовстановлюючих документів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 по справі №916/1653/19 року відмовлено Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області у задоволенні позову. Рішення суду першої інстанції мотивовано не підтвердженням належними та допустимими доказами у справі обставин щодо самовільного використання земельної ділянки. Також суд першої інстанції зазначив, що продовження користування орендарем земельною ділянкою після розірвання договору оренди регулюється ст.34 ЗУ "Про оренду землі", проте позивач просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на користь Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Не погодившись із вказаним рішенням, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 року по справі №916/1653/19, ухвалити нове рішення, яким позов ГУ Держгеокадастру в Одеській області до МСОПП «Бедбойз» про стягнення шкоди у розмірі 7 237,75 грн. задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване судове рішення, сам спростував факт самовільного зайняття Малим спортивно-оздоровчим приватним підприємством «Бедбойз», земельної ділянки державної власності загальною площею 1,775 га, яка розташована біля земельної ділянки за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Затока, Центральний район, за кадастровим номером :02:027:0047, тим самим вийшов за межі своєї юрисдикції, визначеної статтею 20 ГПК України.

Проте, надання оцінки матеріалам перевірки під час розгляду даної справи, предметом розгляду якої є - стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки є безпідставним та суперечить завданню господарського судочинства. Оцінка матеріалам перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складання, викладення в них висновків перевірки може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі таких матеріалів.

Також, скаржник звертає увагу суду на те, що Головним управлінням на підтвердження факту самовільного зайняття МСОПП «Бедбойз» земельної ділянки загальною площею 1,775 га, яка розташована біля земельної ділянки за адресою: Одеська область, Білгород- Дністровський район, с. Затока, Центральний район, за кадастровим номером :02:027:0047 у якості доказів надано матеріали перевірки, проведеної уповноваженим на те органом та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, апелянт переконаний, що судом першої інстанції необґрунтовано визнано такі докази, як неналежні і недопустимі, що в свою чергу, призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного судового рішення.

Апелянт, також, зауважує, що суд першої інстанції сам спростував свій попередній висновок стосовно відсутності факту самовільного зайняття земельної ділянки, зазначивши про необхідність зі зверненням до суду, в такому випадку з кондиційним позовом.

Скаржник зазначає про наявність всіх елементів цивільного правопорушення, а саме: факту наявності шкоди, який підтверджено розрахунком контролюючого органу розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідно до якого розмір заподіяної шкоди завданої Відповідачем складає 7 237,75 грн; протиправної поведінки - актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 30.08.2018 № 519-ДК/562/АП/09/01/-18 та іншими матеріалами, які підтверджують факт самовільного зайняття земельної ділянки; про наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою свідчать матеріали перевірки, в тому числі і зазначені вище акт та розрахунок; вина - притягнення керівника МСОПП «Бедбойз» до адміністративної відповідальності (постанова від 13 вересня 2018 року № 519-ДК/0178По/08/01/-18), яка набрала законної сили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року було відкрито апеляційне провадження по справі № 916/1653/19 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, заяви та клопотання також учасниками справи не заявлялись. Сторони повідомлені належним чином про розгляд справи, що вбачається з поштових повідомлень про вручення ухвали суду про відкриття провадження від 11.11.19.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 13.06.2002р. між Затоківською селищною радою та Малим спортивно-оздоровчим ПП «Бедбойз» був укладений договір оренди земельної ділянки. За даним договором надавалась в оренду земельна ділянка загальною площею 17750 кв.м. для обслуговування бази відпочинку «Граніт», розташованою за адресою: м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний курортний район, Одеська обл.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2012р. у справі №17/17-5098-2011 договір оренди земельної ділянки загальною площею 17750 кв.м., в тому числі забудовані землі площею 17750 кв.м., для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Граніт», що знаходиться за адресою: м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний курортний район, Одеська обл., укладений 13.06.2002р. між Затоківською селищною радою та Малим спортивно-оздоровчим ПП «Бедбойз» розірвано.

За змістом статті 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до частини 1 статті 152 ЗК, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", яка набрала чинності 05.08.2016, внесено зміни до Положення про Держгеокадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, і визначено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області» (а.с.11-21) Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відповідно до покладених на нього завдань, здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони усіх категорій та форм власності (п. 30 Положення).

Так, 12.07.2018р. Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, виконуючи Наказ від 07.07.18р. №519-ДК, здійснило обстеження спірної земельної ділянки, в результаті якого складено Акт обстеження земельної ділянки від 12.07.2018р. №519-ДК/638/170/10/01/-18.

Зазначеним актом встановлено, що за результатами обстеження земельної ділянки за адресою: смт. Затока, м. Білгоро-Дністровський, Одеська обл. площею 2,284 га. На земельній ділянці розташована база відпочинку «Граніт», яка використовується МСОПП «Бедбойз» без правовстановлюючих документів. Доступ обмежений, територія огороджена парканом. Ознак зняття та перенесення ґрунтового покрову не виявлено.

Після проведення обстеження Головне управління Держгеокадастру в Одеській області звернулося до Затоківської селищної ради щодо надання інформації по спірній земельній ділянці, а саме фактичних користувачів та підстав використання земельної ділянки.

Листом Затоківської селищної ради від 13.08.2018р. №705/01-27 повідомлено, що договір оренди спірної земельної ділянки, укладений 13.06.2002р. між Затоківською селищною радою та Малим спортивно-оздоровчим ПП «Бедбойз» був розірваний рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2012р. з підстав систематичної несплати орендних платежів. Станом на 13.08.2018р. МСО ПП «Бедбойз» не виконав рішення суду та продовжує користуватися земельною ділянкою площею 17750 кв.м. без правовстановлюючих документів. (а.с.27)

30.08.2019р. державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель в Одеській області Танань Н.В., державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель в Біляївському, Овідіопольському районах та м. Чорноморську Одеської області Поляковим М.О., Акименко С.О. проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - спірної земельної ділянки.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 30.08.2019р. № 519-ДК/562/АП/09/01-18 встановлено всі вищеперелічені обставини та те, що спірна земельна ділянка, яка за рішенням Затоківської селищної ради від 31 січня 2002 року № 1038 передана відповідачу в оренду, фактично самовільно використовується з 2012 року по сьогоднішній день МСОПП «Бедбойз» в особі керівника ОСОБА_1

Крім того, в акті від 30.08.2018р. встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутня інформація щодо реєстрації права власності або користування за МСОП «Бедбойз» () на території смт. Затока.

Зазначено, що в діях керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки) (а.с.28-32).

Протоколом про адміністративне правопорушення від 04.09.2018 року, складеним відносно керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1 встановлено, що фактично спірна земельна ділянка використовується самовільно з 2012 року по день складання акту МСОП «Бедбойз» в особі керівника ОСОБА_1 На неодноразові повідомлення про виклик для надання пояснень у зв`язку з виявленим порушенням земельного законодавства керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1 не з`явився.

В діях керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки), та яким заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується розрахунком розміру шкоди в сумі 7237,75 грн. (а.с.33-37).

Описом вкладення у цінний листом підтверджується направлення МСОП «Бедбойз» повідомлення про розгляд справи про адміністративного правопорушення від 04.09.2018 та протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2018 року (а.с.38).

Постановою Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2018р. №519-ДК/0538По/08/121/18 визнано керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 КУпАП України та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 850 грн.(а.с.41-47).

Окрім того, у матеріалах справи міститься досудова вимога позивача від 21.12.2018р., якою він вимагає відшкодувати завдану матеріальну шкоду в сумі 7 237,75 грн., внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем (а.с.51-52).

Однак, на теперішній момент вказану шкоду відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано, що і зумовило звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

Статтею 211 ЗК у чинній редакції передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК у чинній редакції).

Самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель").

За змістом частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК).

Згідно зі статтею 91 ГПК письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Колегія суддів зазначає, що факт використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів позивач підтверджує Листом Затоківської селищної ради від 13.08.2018р. №705/01-27, а також проведеними перевіркою та обстеженням спірної земельної ділянки, за результатами яких складено:

- Акт обстеження земельної ділянки від 12.07.2018р. №519-ДК/638/170/10/01/-18, складений ГУ Держгеокадастру в Одеській області;

- Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 30.08.2019р. № 519-ДК/562/АП/09/01-18, складений Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області;

- Протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2018 року, складений ГУ Держгеокадастру в Одеській області відносно керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1;

- Постанову Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2018р. №519-ДК/0538По/08/121/18.

За доводами позивача, що додатково підтверджується відомостями з листа Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 13.08.2018р. №705/01-27, самовільне використання земельної ділянки здійснюється МСОП «Бедбойз» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку „Граніт".

Проте, судова колегія зазначає, що належних та допустимих доказів зайняття спірної земельної ділянки саме відповідачем матеріали справи не містять.

Судова колегія зауважує, що Акт обстеження земельної ділянки від 12.07.2018р.. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 30.08.2019р., Протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2018 року,складені без участі керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1, та матеріали справи не містять доказів того, що зазначена особа обізнана про наявність накладеного адміністративного стягнення стосовно нього.

Відсутні також в матеріалах справи докази отримання МСОП «Бедбойз» протоколу про адміністративне порушення, повідомлення про розгляд справи.

В Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 30.08.2019р. № 519-ДК/562/АП/09/01-18, складеному Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутня інформація щодо реєстрації права власності або користування за МСОП «Бедбойз» () на території смт. Затока.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у сукупності. судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обставини щодо самовільного використання земельної ділянки, на якій розташована база відпочинку „Граніт", саме МСОП «Бедбойз», не підтверджуються належними і допустити доказами.

Доводи апелянта про відсутність у суду повноважень надавати оцінку матеріалам перевірки, предметом розгляду якої є стягнення матеріальної шкоди, судова колегія відхиляє, оскільки у відповідності до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судова колегія наголошує, що позивач у якості доказів по справі надає тільки матеріали перевірки, які, як вище зазначено судом, складені без участі керівника МСОП «Бедбойз» ОСОБА_1 та не містять доказів того, що зазначена особа обізнана про наявність накладеного адміністративного стягнення стосовно нього.

Крім того, на спірній земельній ділянці відсутні докази наявності права власності на нерухоме майно відповідача. Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано.

Отже, посилання апелянта лише на вищезазначені матеріали перевірки не можуть бути достатньою підставою для задоволення позовних вимог, оскільки наявні матеріали не є доказами на підтвердження самовільного зайняття саме відповідачем спірної земельної ділянки.

Доводи апелянта про наявність у діях порушника всіх елементів цивільного правопорушення судовою колегією до уваги не приймаються, з підстав, зазначених вище, а саме недоведеності факту того, що саме відповідачем зайнято спірну земельну ділянку.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції наводить висновки, які суперечать іншим висновкам стосовно відсутності факту самовільного зайняття ділянки, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки вони не впливають на встановлені обставини справи.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, обґрунтованість, дотримання норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, що є підставою для залишення рішення Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2019 року по справі № 916/1653/19 без змін, а апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями ст. ст. 240, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282-285 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2019 року по справі №916/1653/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська