ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2020 р. Справа №921/451/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

М.І. Хабіб,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі Дочірнє підприємство «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») за № 06-2/1350 від 09.10.2019 (вх. № 01-05/3989/19 від 08.11.2019)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 18.09.2019

у справі № 921/451/19

за позовом: Служби автомобільних доріг у Тернопільській області

до відповідача: Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»

про стягнення 42708,00 грн. попередньої оплати,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

17.07.2019 Служба автомобільних доріг у Тернопільській області звернулась до господарського суду Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення 42708,00 грн. попередньої оплати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань за договором № 74М від 25.05.2018.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.09.2019 у справі №921/451/19 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 15.10.2019) (суддя С.О. Хома) задоволено позов Служби автомобільних доріг у Тернопільській області. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь Служби автомобільних доріг у Тернопільській області 42708,00 грн. попередньої оплати (аванс) та 1921,00 грн. судового збору в повернення сплачених судових витрат (а.с.74-81, 84-85).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач не дотримався встановлених у пункті 10.7 договору строків і порядку щодо надання позивачу підтвердження обставин використання перерахованої спірної суми попередньої оплати, не довів виконання робіт за договором на суму авансу та у визначений договором строк.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Дочірнє підприємство «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права. Стверджує, що Підприємство виконало роботи згідно договору №77М від 25.05.2018 на загальну суму 133025,00 грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт №16-07-33 за липень 2018 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2018 на загальну суму 42708,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт №16-07-33-1 за липень 2018 на суму 83782,00 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2018 на суму 90317,00 грн. Зазначає, що за договором №74М від 25.05.2018 продовжено виконання підрядних робіт, які були прийняті та оплачені замовником, що підтверджується актом приймання виконаних робіт №16-07-33-1 за липень 2018 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2018 на суму 90317,00 грн. Відповідно, аванс втратив своє правове значення та став оплатою за виконані роботи. При цьому, непідписання замовником акту приймання виконаних робіт №16-07-33 за липень 2018 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2018 на загальну суму 42708,00 грн. не спростовує факт виконання робіт підрядником. Просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 18.09.2019 у справі №921/451/19, прийняти нове рішення, яким в повному обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Служба автомобільних доріг у Тернопільській області у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. Покликається на те, що в порушення вимог п. 10.7 договору відповідач не надав звіту про використання спірної суми попередньої оплати, отриманої 18.06.2018. Щодо наданих відповідачем акту приймання виконаних робіт №16-07-33-1 за липень 2018 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2018 на суму 90317,00 грн. вказує про неможливість встановлення дати складання даного акту та звертає увагу, що дані документи вручені позивачу 21.01.2019, тобто після обумовленого строку дії договору - 31.12.2018. Вказаний акт позивачем не підписаний та з листування сторін вбачається наявність спору щодо належності виконаних робіт та їх вартості. Просить залишити без змін рішення господарського суду Тернопільської області від 18.09.2019 у справі №921/451/19, апеляційну скаргу Дочірнє підприємство «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - без задоволення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019 головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №921/451/19 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: О.П. Дубник, М.І. Хабіб.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 921/451/19 та ухвалено здійснити розгляд апеляційної скарги Дочірнє підприємство «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» без повідомлення учасників справи відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясовуючи питання про обізнаність сторін з порядком розгляду даної справи (без повідомлення учасників справи), суд встановив, що згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 13.11.2019 сторони вважаються такими, що належно повідомлені про порядок розгляду справи.

Обставини справи

25 травня 2018 року між Службою автомобільних доріг у Тернопільській області (замовник) та Дочірнім підприємством «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (підрядник) укладено договір №74М, відповідно до якого замовник доручає підряднику і зобов`язується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору надання послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення у Тернопільській області О200304 Бучач-Нижнів на ділянці ПК 19+20 - ПК 19+80 (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема ДСТУ БД.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 "Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт", а підрядник зобов`язується на свій власний ризик та своїми силами виконати роботи, доручені йому замовником в установлений договором строк (а.с.18-21).

Відповідно до пункту 2.1 договору підрядник виконує роботи з моменту підписання договору по 31.12.2018.

Вартість договору становить 162930,00 грн. з ПДВ (п. 3.1 договору).

Згідно з пунктом 5.1 договору замовник має право при відсутності недоліків прийняти та оплатити виконані роботи керуючись умовами даного договору.

У відповідності до пункту 5.4 договору підрядник зобов`язаний виконати з використанням власних ресурсів, у встановлені строки роботи відповідно до проектно-кошторисної документації; передати замовнику у порядку, передбаченому цим договором та відповідними нормами закінчені роботи.

В пункті 9.1 договору зазначено, що фінансування робіт здійснюється відповідно до плану фінансування, який затверджено головним розпорядником бюджетних коштів.

Згідно з пунктом 10.1 договору усі розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок підрядника.Замовник виконує платіжні зобов`язання лише при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи підрядником на підставі «Актів приймання виконаних підрядних робіт» (форма №КБ-2в) та «Довідок про вартість виконаних підрядних робіт» (форма №КБ-3) (п.10.2 договору).

Відповідно до пункту 10.3 договору акти виконаних робіт готує підрядник, підписує та надає їх замовнику. Робота вважається виконаною, коли вона прийнята замовником.

За умовами пункту 10.4 договору підрядник разом з представником замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Оплата робіт виконаних з недоробками і дефектами, проводиться після усунення останніх.

Згідно з пунктом 10.5 договору замовник виконує свої зобов`язання по даному договору лише у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

В пункті 10.7 договору сторони обумовили, що замовник має право перерахувати підряднику попередню оплату, розмір якої не може перевищувати 30% від суми договірної ціни. При використанні попередньої оплати підрядник повинен надати замовнику відповідні підтверджуючі (платіжні) документи щодо використання зазначеної суми: виконаними роботами. Підрядник подає звіт про використання попередньої оплати протягом 30 днів з дня її надходження на розрахунковий рахунок підрядника. У разі не подання звіту про використання попередньої оплати протягом 30 днів з моменту її перерахування підряднику, останній зобов`язується повернути протягом трьох днів з моменту закінчення 30-ти денного терміну повну суму наданого авансу. Невикористану суму авансу підрядник повинен повернути замовнику на розрахунковий рахунок у Державному казначействі України.

Відповідно до пункту 13.1 договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань сторонами.

Зміни, доповнення та розірвання договору здійснюється за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди за ініціативою будь-якої сторони відповідно до чинного законодавства. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п.14.1 договору).

18.06.2018 між Службою автомобільних доріг у Тернопільській області та Дочірнім підприємством «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» укладено додаткову угоду №1 до договору №74М від 25.05.2018, згідно якої сторони дійшли згоди про внесення змін в пункт 3.1 розділу 3 Договірна ціна договору та викласти в такій редакції п.3.1: «Вартість договору становить 142360, 00 гривень з ПДВ» (а.с.65).

18.06.2018 позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату за договором № 74М від 25.05.2018 в сумі 42708,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №451 від 18.06.2018 (а.с. 23).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо подання замовнику звіту стосовно використання попередньої оплати протягом 30 днів з моменту її перерахування - до 18.07.2018 включно.

Супровідним листом № 08-2/1073 від 10.09.2019 позивач надіслав відповідачу вимогу на суму 42708,00 грн., в якій зазначив, що станом на 20.08.2018 підрядник не надав звіт про використання попередньої оплати та просив в семиденний термін надати документальне підтвердження використання попередньої оплати або повернути її у повному обсязі (а.с.24-25).

Розглянувши вимогу позивача, відповідач в листі за №06-2/2034 від 03.10.2018 повідомив, що отриманий аванс, зокрема за договором №74М від 24.05.2018 був спрямований на закупівлю матеріалів для виконання робіт (ТОВ "БМБУД" - 450000,00 грн. платіжне доручення №1467 від 25.06.2018 за асфальтобетонну суміш; ДП "Артемсіль" - 66656,04 грн. та 450000,00 грн. платіжні доручення №1466 від 23.03.2018 та №1456 від 22.06.2018 відповідно, ТОВ "Бітекс" - 450000,00 грн. платіжне доручення №1455 від 22.06.2018 за бітум дорожній, ПМП "Юстас" - 150000,00 грн. платіжне доручення №1457 від 22.06.2018 за бітумну емульсію), у зв`язку з чим вимога не підлягає задоволенню (а.с.26).

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало невиконання відповідачем вищевказаної вимоги на суму 42708,00 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у письмовій відповіді на позовну заяву(вх. № 13569 від 02.08.2019) зазначає, що Підприємство повністю виконало роботи на отриману від позивача суму авансу, однак Служба автомобільних доріг у Тернопільській області їх безпідставно не приймає (а.с.28-29).

До відповіді на позовну заяву відповідач додав копії довідки про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 та акт №16-07-33 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 на суму 42708,00 грн., який не містить дати складання та підпису відповідача (а.с.34-36).

Зазначені акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 та довідка про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 вручені позивачу 21.01.2019, що підтверджується печаткою канцелярії, тобто після обумовленого у договорі строку дії - до 31.12.2018.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В пункті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" (в редакції чинній на час укладення договору № 74М від 25.05.2018), визначено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату у разі закупівлі інших робіт і послуг, якщо розмір такої оплати не перевищує 30 % їх вартості на строк до 1 місяця за умови наявності рішення головного розпорядника коштів.

Пунктом 2 вказаної Постанови передбачено, що розпорядники і одержувачі бюджетних коштів здійснюють попередню оплату тільки тих товарів робіт і послуг, що згідно з договорами про закупівлю передбачається поставити, виконати і надати протягом поточного бюджетного періоду.

В ході розгляду справи суд встановив, що на підставі платіжного доручення № 451 від 18.06.2018 року позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату (аванс) в сумі 42708,00 грн. за договором № 74М від 25.05.2018.

Відповідно до пункту 10.7 договору № 74М від 25.05.2018 при використанні попередньої оплати підрядник повинен надати замовнику відповідні підтверджуючі (платіжні) документи щодо використання зазначеної суми: виконаними роботами. Підрядник подає звіт про використання попередньої оплати протягом 30 днів з дня її надходження на розрахунковий рахунок підрядника. У разі не подання звіту про використання попередньої оплати протягом 30 днів з моменту її перерахування підряднику, останній зобов`язується повернути протягом трьох днів з моменту закінчення 30-ти денного терміну повну суму наданого авансу. Невикористану суму авансу підрядник повинен повернути замовнику на розрахунковий рахунок у Державному казначействі України.

Враховуючи умови договору № 74М від 25.05.2018 та вимоги, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117, відповідач зобов`язаний був відзвітувати позивачу про використання спірної суми авансу до 18.07.2018 включно.

Надані відповідачем копії довідки про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 та акт №16-07-33 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 на суму 42708,00 грн. не містять дати їх складання, підписані лише генпідрядником та субпідрядником. Підпису замовника вони не містять.

Крім того, зазначені акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 та довідка про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 були вручені позивачу лише 21.01.2019, тобто після обумовленого сторонами строку дії договору - до 31.12.2018.

Щодо копій платіжних доручень №1456 від 22.06.2018 на суму 450 000,00 грн, №1455 від 22.06.2018 на суму 450 000,00 грн., №1467 від 25.06.2018 на суму 450 000,00 грн., №1466 від 23.06.2018 на суму 66 656,04 грн., №1458 від 22.06.2018 на суму 300 000,00 грн., №1457 від 22.06.2018 на суму 150 000,00 грн. (а.с.61-63), якими відповідач підтверджує факт використання спірної суми попередньої оплати за договором № 74М від 24.05.2018, суд встановив, що в графі призначення платежу вказаних платіжних доручень зазначено договори, на підставі яких ДП "Тернопільський облавтодор" провело оплату товару, а саме: договір №155 від 05.09.2017, №4/5 від 21.02.2018, № 4/28 від 29.05.2018, № 4/1 від 30.01.2018, № 4/20 від 02.04.2018, №4/20 від 02.04.2018.

Аванс за договором № 74М від 24.05.2018 був перерахований на рахунок відповідача 18.06.2018 згідно з платіжним дорученням №451 в сумі 42 708,00 грн.

Аналіз змісту вищеназваних платіжних доручень не дає можливості ідентифікувати розмір спірного авансу та достеменно встановити використання відповідачем попередньої оплати саме за договором № 74М від 24.05.2018.

Таким чином, відповідач не підтвердив використання спірної суми авансового платежу протягом 1 місяця після його одержання, як це передбачено пунктом 10.7 договору та Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117.

Складення відповідачем акту виконаних робіт після спливу встановленого у договорі строку на використання авансу не є підставою для утримання цих авансових коштів відповідачем з огляду на порушення ним договірного зобов`язання.

Колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що оскільки підрядник не дотримався встановлених у пункті 10.7 договору строків і порядку щодо надання замовнику підтвердження обставин використання перерахованого авансу, не довів виконання робіт за договором на суму авансу та у визначений договором строк, тому відповідач повинен повернути позивачеві аванс у сумі 42708,00 грн.

Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано та підставно задоволив позов та стягнув з відповідача на користь позивача 42708,00 грн. попередньої оплати (аванс).

Доводи скаржника про виконання робіт згідно договору № 74М від 25.05.2018 в повному обсязі є безпідставними, оскільки останній не підтвердив належними та допустимими доказами виконання робіт на отриману від позивача суму авансу.

Твердження скаржника про неодноразове направлення позивачу для підписання довідки про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 та акт №16-07-33 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 на суму 42708,00 грн. та прийняття робіт не підтверджується матеріалами справи.

Усі інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Тернопільської області від 18.09.2019 у справі №921/451/19.

Разом з апеляційною скаргою відповідач подав нові докази, які не були подані до суду першої інстанції, а саме: акт №16-07-33-1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року та довідку про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 на суму 90317,00 грн.

В силу положень ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідач не обґрунтував причини неподання вищевказаних документів до суду першої інстанції, у зв`язку з чим колегія суддів не приймає вказані докази.

Надана відповідачем суду апеляційної інстанції разом з письмовими поясненнями по справі (вх.№ 01-04/7529/19 від 16.12.2019) копія письмового пояснення гр. ОСОБА_1 датована вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті місцевим господарським судом.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі № 922/393/18.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Підсумовуючи вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» за № 06-2/1350 від 09.10.2019 (вх. № 01-05/3989/19 від 08.11.2019) залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 18.09.2019 у справі №921/451/19 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя М.І. Хабіб