ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 січня 2020 р. Справа № 903/806/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О. за участю секретаря судового засідання (помічника судді) Євтушик О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/806/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія базальту", с.Струмівка, Волинської області

про стягнення 2 569 303,20 грн.,

за участю представників:

від позивача: Гаврилюк Д.Ю. - адвокат (дов. № 13/16/08 від 16.08.2019),

від відповідача: Коптєва А.Є. - адвокат (ордер серія КС №292363 від 25.10.2019),

в с т а н о в и в:

09.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою № б/н від 09.10.2019, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія базальту" 2 569 431,35 грн., з них: 2 163 413,04 грн. заборгованості, 315 124,45 грн. пені, 30 877,84 грн. процентів річних, 60 016,02 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань щодо повного та своєчасного розрахунку за переданий на підставі договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № КС-02-2018-168 від 17.07.2018 природний газ.

Ухвалою від 11.10.2019 суд постановив відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 30.10.2019, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 28.10.2019 року.

28.10.2019 відповідач надіслав суду відзив № 131 від 28.10.2019 на позов, в якому суму основного боргу в розмірі 2 163 413,04 грн. визнає, зазначає про те, що несвоєчасність оплати за переданий газ зумовлена скрутним фінансовим становищем товариства; нараховані позивачем пеню, проценти річних та збитки, завдані інфляцією, не визнає, посилаючись на те, що із розрахунку позивача неможливо встановити точний період нарахувань, а відтак неможливо перевірити правильність вказаних розрахунків.

В судовому засіданні 30.10.2019 представник позивача заявив клопотання про надання часу для підготовки заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні звернулась із клопотанням надати час для перевірки правильності розрахунків позивача та подання контррозрахунку штрафних санкцій.

Клопотання судом були задоволені.

З метою надання можливості позивачу ознайомитися з відзивом відповідача, подати відповідь на відзив, а також для підготовки позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, відповідачем - контррозрахунку заборгованості, ухвалою суду від 30.10.2019 підготовче засідання було відкладено на 13.11.2019.

08.11.2019 представник позивача подав заяву №10 від 08.11.2019 про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 2 569 303,20 грн., з них: 2 163 413,04 грн. заборгованості, 314 517,40 грн. пені, 31 956,71 грн. процентів річних, 59 416,02 грн. збитків, завданих інфляцією.

В судовому засіданні 13.11.2019 представник позивача заяву про зменшення розміру позовних вимог підтримав.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог - це процесуальне право, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв заяву позивача №10 від 08.11.2019 про зменшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову - 2 569 303,20 грн. заборгованості, з якої й вирішується спір.

В судовому засіданні 13.11.2019 було оголошено перерву до 21.11.2019 для ознайомлення представником відповідача із заявою позивача про зменшення розміру позовних вимог.

20.11.2019 відповідач подав відповідь на заяву про зменшення розміру позовних вимог № 136 від 18.11.2019, в якій вважає, що сума пені та процентів річних безпідставно завищені позивачем, оскільки не було враховано приписи ст. 253 ЦК України щодо початку перебігу строку; вважає, що пеня та проценти річних повинні нараховуватись з 11 числа наступного за звітним місяця.

20.11.2019 відповідач подав клопотання № 137 від 18.11.2019, в якому просить зменшити розмір пені на 90%, посилаючись скрутне матеріальне становище товариства.

В судовому засіданні 21.11.2019 представниками сторін інших заяв та клопотань не було подано.

Ухвалою від 21.11.2019 суд постановив закрити підготовче провадження, призначити справу до судового розгляду по суті на 11.12.2019.

11.12.2019 від відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшло клопотання №147 від 11.12.2019, в якому відповідач просить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням його представника на лікарняному.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його представника на лікарняному залишено судом без задоволення, оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, а представництво інтересів в суді не обмежено певним колом осіб, тому ТОВ "Технологія базальту" вправі було доручити представництво своїх інтересів іншому представнику, якщо вважало, що участь його представника в судовому засіданні є обов`язковою.

Крім цього, згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 24.01.2018, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В судовому засіданні 11.12.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав та заперечив щодо зменшення нарахованої суми пені.

З метою забезпечення відповідачу права на захист та детального з`ясування фактичних обставин справи, суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 10.01.2020; явку представника відповідача в судове засідання визнати обов`язковою.

В судовому засіданні 10.01.2020 представник відповідача основну суму заборгованості в розмірі 2 163 413,04 грн., збитки, завдані інфляцією, в розмірі 59 416,02 грн. визнала; з нарахуваннями процентів річних та пені погодилась частково, просила відмовити у стягненні 3 890,62 грн. пені та 327,81 грн. процентів річних як нарахованих безпідставно. Крім цього, просила зменшити розмір пені, посилаючись на скрутне фінансове становище відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 10.01.2020 заперечив проти клопотання відповідача про зменшення пені.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

17.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг" як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технологія базальту" як споживачем було укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №КС-02-2018-168, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п.п. 2.7.1. п. 2.7. договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником споживача та копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Згідно з п. 3.2. договору ціна газу на момент укладення договору становить 8 917 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1783,40 грн., всього з ПДВ - 10 700,40 грн.

У відповідності до п. 3.3. договору зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, крім випадку, визначеного п. 3.3.1. договору.

Пунктами 4.1., 4.2. договору передбачено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць.

Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 30% - до 5-го числа місяця поставки газу;

- оплата в розмірі 30% - до 15-го числа місяця поставки газу;

- оплата в розмірі 40% - до 25-го числа місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа, наступного за звітним місяця.

Строк дії договору в частині передачі природного газу був встановлений відповідно до п. 9.1. договору до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків за переданий природний газ - до їх повного здійснення.

Додатковими угодами №1 від 22.08.2018, №2 від 21.09.2018, №5 від 19.03.2019 сторони вносили зміни до пункту 3.3. договору в частині зміни ціни на природний газ. Додатковими угодами №3 від 04.12.2018, №4 від 19.03.2019 та №6 від 19.04.2019 доповнені та внесені зміни в п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.2, 2.4, 2.5, 6.2, 9.1.

На виконання умов договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №КС-02-2018-168 від 17.07.2018 позивач передав відповідачу у серпні- жовтні 2018 року, квітні- травні 2019 року природний газ на загальну суму 5 589 459,37 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.08.2018, від 30.09.2018, від 31.10.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019 (а.с. 27-31). Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

Відповідач оплатив отриманий газ частково - на суму 3 426 046,33 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий газ на час розгляду справи становить 2 163 413,04 грн. та визнається відповідачем.

Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 2 163 413,04 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У зв`язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару в повному обсязі вимога позивача про стягнення з відповідача 2 163 413,04 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Відповідач свої зобов`язання з оплати природного газу, переданого у серпні- жовтні 2018 року, квітні- травні 2019 року, не виконав в повному обсязі.

Внаслідок порушення відповідачем строків оплати вартості переданого природного газу позивач, згідно із заявою про зменшення розміру позовних вимог, нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 314 517,40 грн., нараховуючи її окремо за кожен місяць прострочення виконання зобов`язання, проценти річних в розмірі 31 956,71 грн., нараховуючи їх також окремо за кожен місяць, збитки, завдані інфляцією, в розмірі 59 416,02 грн. за період серпень 2018 - липень 2019 (розрахунки - а.с.56-59).

До заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач додав розрахунок пені, згідно з яким пеню нараховано в розмірі 314 517,40 грн. Нарахування пені проведено від суми невиконаного зобов`язання окремо за кожен місяць, починаючи з 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Проте, з таким розрахунком позивача погодитись не можна.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п.6.2. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно з пунктами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до статей 251, 252 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України, якою визначені загальні правила визначення початку перебігу строку, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, з урахуванням умови п. 4.2 договору початком нарахування пені має бути 11 число місяця, наступним за звітним, тобто пеня має нараховуватись з наступного дня після 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Правового висновку про початок перебігу строку для нарахування пені з наступного дня після дня оплати, визначеного у договорі, дійшов й Верховний Суд у постановах №909/227/16 від 14.09.2018 та №905/820/15 від 04.09.2019.

У зв`язку з цим у стягненні 3 890,62 грн. пені слід відмовити, як нарахованої безпідставно за 10.09.2018 в розмірі 177,55 грн., за 10.10.2018 в розмірі 1 429,89 грн., за 10.11.2018 в розмірі 737,53 грн., за 10.05.2019 в розмірі 132,24 грн., за 10.06.2019 в розмірі 1 413,41 грн.

Відтак, до стягнення з відповідача у зв`язку із порушенням строку виконання зобов`язання з оплати вартості природного газу підлягає 310 626,78 грн. (314 517,40 - 3 890,62) пені.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено також до стягнення проценти річних у розмірі 31 956,71 грн., які нараховані від суми невиконаного зобов`язання окремо за кожен місяць постачання газу, починаючи з 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи умови п. 4.2 договору постачання природного газу, в задоволенні позову про стягнення 327,81 грн. процентів річних слід відмовити, як нарахованих безпідставно за 10.09.2018 в розмірі 14,93 грн., за 10.10.2018 в розмірі 119,08 грн., за 10.11.2018 в розмірі 61,50 грн., за 10.05.2019 в розмірі 11,32 грн., за 10.06.2019 в розмірі 120,98 грн.

Отже, стягненню з відповідача у зв?язку із порушенням строку виконання зобов?язання з оплати вартості природного газу підлягає 31 628,90 грн. (31 956,71 - 327,81) процентів річних.

Збитки, завдані інфляцією, нараховані позивачем вірно, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 59 416,02 грн. збитків, завданих інфляцією за період серпень 2018 - липень 2019 підлягає до задоволення повністю.

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені до задоволення не підлягає.

На обрунтування клопотання відповідач посилається на те, що сума пені є надмірно великою, на скрутне матеріальне становище товариства та на те, що позивач не надав доказів на підтвердження понесення ним збитків.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу приписів ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Оцінивши доводи сторін по справі, взявши до уваги обставини, які мають істотне значення в цій справі для вирішення питання щодо зменшення розміру пені, врахувавши майновий стан обох сторін та виходячи з балансу їх інтересів, суд дійшов висновку про відсутність виключних обставин для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені, нарахованої на підставі договору від 17.07.2018 №КС-02-2018-168 в розмірі 314 517,40 грн на 90%, оскільки розмір стягуваної неустойки є співмірним до розміру заборгованості, яка існувала на момент звернення з позовом і не погашена станом на день прийняття рішення та становить 14,36% від несплаченої відповідачем суми основного боргу; прострочення триває більше року; неналежне планування своєї господарської діяльності відповідачем не повинно порушувати права позивача як господарюючого суб`єкта, а ризики від власної господарської діяльності відповідача не може бути покладено на позивача, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості.

Крім цього, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню й позивачем своїх обов`язків, погіршує його фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, позивач - ТзОВ "РГК Трейдінг" не є виробником природного газу, а закуповує природний газ у НАК «Нафтогаз Україна», перед яким також існують зобов`язання з оплати.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 253, 526, 551, 599, 551, 610, 611, 612, 625, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія базальту" (45603, Волинська область, с. Струмівка, вул. Липинського, 7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг" (01601, м.Київ, вул. Мечникова, 2-А, 21 поверх, ) 2 163 413 грн. 04 коп. заборгованості, 310 626 грн. 78 коп. пені, 31 628 грн. 90 коп. процентів річних, 59 416 грн. 02 коп. збитків, завданих інфляцією, 38 476 грн. 27 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. В позові про стягнення 3 890 грн. 62 коп. пені, 327 грн. 81 коп. процентів річних, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 13.01.2020.

Суддя І. О. Якушева

Примірник рішення направити:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг" (01601, м.Київ, вул. Мечникова, 2-А, 21 поверх, );

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Технологія базальту" (45603, Волинська область, с. Струмівка, вул. Липинського, 7 ).