ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.20 Справа № 917/1107/19

за позовною заявою Акціонерного товариства "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат", вул. Єдності, б. 62, м. Марганець, Дніпропетровська область,53400

до Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод", вул. Ливарна, б. 12, м. Полтава, 36034

про стягнення 3 366 000,00 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання Білоус О.В.

Представники сторін:

представник позивача: Касьян Л.Л., Василюха Т.О. (адвокат)

представник відповідача: Арзуманян В.А.

Суть спору: Стягується 3 366 000,00 грн. збитків.

Представники позивача в судовому засіданні та в наданих до суду поясненнях позов підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує та в наданому відзиві на позовну заяву посилається на пропущення строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

30 березня 2015 року між Акціонерним товариством "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат" (покупець) та Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" (постачальник) було укладено договір поставки № 230 відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар у відповідності до специфікації до даного договору, а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах визначених договором.

Специфікацією № 1 до договору поставки № 230 від 30.03.2015 року постачальник, зобов`язується передати агрегат електронасосний 20/16HG-II-(7)-1100R-260-PET на рамі з муфтою в зборі, електродвигун 1600 (1250) кВт, 600 об/хв в кількості 1 шт. загальною вартістю 2 850 000,00 грн.

24.07.2015 року, на виконання умов договору поставки № 230 від 30.03.2015 року, Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" була здійснена поставка вищевказаного товару, що підтверджується видатковою накладною № 253 та товарно-транспортною накладною № 253 від 23.07.2015 року. Однак прийняття товару за якістю та комплектністю не відбулося, що підтверджується актом № 117 перевірки продукції з якості (комплектності) від 29.07.2015 року, складений комісією працівників Акціонерного товариства "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат". В вищевказаному акті, відповідно до додатку № 1 були встановлені недоліки електродвигуна.

Додатковою угодою № 2 від 19.10.2015 року, вартість товару сторонами була змінена та склала 2 304 775,86 грн.

21.12.2015 року позивач оплатив вартість поставленого товару у сумі 2 304 775,86 грн., що підтверджується меморіальним ордером № r11150334 та платіжним дорученням № r11150334.

15.07.2017 року при запуску агрегату електронасосного 20/16HG-II-(7)-1100R-260-PET на рамі з муфтою в зборі утворився кільцевий вогонь на струмознімальних кільцях індуктора електродвигуна СДВС-15-64-10УЗ, у зв`язку з чим подальша його експлуатація була неможлива.

У зв`язку з тим, що між сторонами виникли розбіжності про характер дефектів електродвигуна СДВС-15-64-10УЗ та причин їх виникнення, було вирішено провести експертизу, предметом якої було виконання діагностики та експертне обстеження двигуна.

Так, згідно висновку експертизи № -03-0001.18 від 23.02.2018 року обстеження електродвигуна СДВС-15-64-10УЗ, інвентарний заводський № 25061, зробленого Приватним акціонерним товариством «Науково-виробничий діагностичний центр» встановлено, що двигун потребує проведення ремонту, оскільки перебуває в непрацездатному стані та не може експлуатуватися згідно з установленими в експлуатаційних документів параметрами; виявлені дефекти, пошкодження, відмови і порушення, які зазначені у додатку № 4 повинні бути усунені до початку експлуатації електроустаткування.

У зв`язку з вищевказаним висновком експертизи та враховуючи акт експертизи № О-2376 від 23.04.2018 року позивач відповідно до договору поставки № 304 від 13.06.2018 року придбав для встановлення на агрегат електронасосний 20/16HG-II-(7)-1100R-260-PET на рамі з муфтою в зборі, новий електродвигун СДН2-17-51-10УЗ 1600 кВт, 600 об/хв., 6000В, вартістю 3 366 000,00 грн., яку і просить стягнути як завдані збитки з відповідача.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач звертається до суду у зв`язку з неналежним виконанням договору поставки № 230 від 30.03.2015 року, а саме щодо якості, комплектності товару.

Разом з тим, як, вже зазначено вище відповідач у наданому відзиві заявив про застосування строку позовної давності.

В абз. 7 пп. 2.1 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз`яснено, що оскільки, законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності, її може бути викладено, зокрема, у відзиві на позов.

Згідно з статтями 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Стаття 681 Цивільного кодексу України до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Відповідно до договору поставки № 230 від 30.03.2015 року та додаткової угоди № 2 від 19.10.2015 року гарантійний термін товару складає 24 місяців з моменту введення в експлуатації, але не більше 30 місяців з моменту поставки.

Згідно з ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до позовної заяви 15.07.2017 року при запуску агрегату електронасосного 20/16HG-II-(7)-1100R-260-PET на рамі з муфтою в зборі утворився кільцевий вогонь на струмознімальних кільцях індуктора електродвигуна СДВС-15-64-10УЗ, у зв`язку з чим подальша його експлуатація була неможлива, що підтверджується актом технічного огляду електродвигуна від 15.07.2017 року та актом № 39 про відмову роботи електричної машини унаслідок пробою ізоляції ротора і статора. Тобто саме 15.07.2017 року (в межах 30-ти місячного гарантійного строку) позивач дізнався про виявлені недоліки, що і є днем коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а строк позовної давності відповідно почав перебіг з 16.07.2017 року та закінчився відповідно 16.07.2018 року. Згідно штампу канцелярії дана позовна заява надійшла до Господарського суду Полтавської області 04.07.2019 року, тобто з порушенням строку позовної давності.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Відповідач у справі не заявив клопотання про поновлення строку позовної давності та не навів жодної об`єктивної причини чи підстави для його поновлення.

Таким чином, позовні вимоги заявлені поза межами строків позовної давності не підлягають задоволенню у зв`язку із сплавом цього строку, що є підставою для відмови у задоволенні позову (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Повне рішення складено 16.01.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.