РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020Справа № 910/15462/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши без виклику сторін матеріали справи

За позовом Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" (вул.Магістральна, буд.84, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69071, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Трейд ЛТД" (вул.Народного Ополчення, буд. 1, оф. 412, м.Київ, 03151, )

про стягнення 54 357,66 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "Іскра" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Трейд ЛТД" про стягнення суми 41 916,00 грн основного боргу, 789,00 грн 3% річних, 1089,83 грн інфлійних, 7 628,71 грн пені, 2 934,12 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №17/88-юр від 14.02.2019 щодо поставки оплаченого товару.

Ухвалою від 05.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

У зв`язку з тим, що суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І. перебувала у відпустці, розгляд справи здійснюється після виходу судді з відпустки.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 05.11.2019 була надіслана відповідачу 11.11.2019 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд.1, кім.412.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 13.12.2019 з приміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 12.12.2019 на відповідному конверті.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 між Казенним підприємством "Науково-виробничий комплекс "Іскра" (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Трейд ЛТД" (далі - відповідач, виконавець) було укладено Договір №17/88-юр (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору замовник зобов`язується передати у власність покупця товар згідно специфікацій, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та сплатити його вартість на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 1.2. договору, найменування товару, його кількість та якісні показники, термін постачання, ціна товару за одиницю та по позиціям, а також загальна вартість товару, постачання якого буде здійснюватися згідно договору. Вказується в специфікаціях, які з моменту підписання сторонами складають невід`ємну частину договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору, оплата здійснюється в розмірах, що визначені в специфікаціях протягом 30-ти банківських днів з дати виконання постачальником зобов`язань з поставки товару.

Специфікацією №1 від 14.02.2019 передбачено умови оплати: 50% попередня оплата, 50% по факту постачання.

Відповідно до специфікації №1 від 14.02.2019 термін постачання 8 (вісім) календарних днів з моменту надходження грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виставив позивачу рахунок №65987 на оплату товару в сумі 41 916,00 грн.

Згідно до платіжного доручення №178 від 15.02.2019 позивачем сплачено 18.02.2019 (проведено банком) на розрахунковий рахунок відповідача 41 916,00 грн, тобто 100% передоплати за товар.

Відповідно до п.2.7. договору, покупець має право здійснити оплату товару до настання раніше узгоджених строків оплати.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред`явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Станом на час розгляду справи, товар позивачу не поставлено, грошові кошти, що були сплачені у якості 100% передоплати за товар не повернуті.

04.06.2019 на адресу відповідача була надіслана претензія №553/12/04-юр про повернення суми у розмірі 41 916,00 грн. Проте, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Разом з тим, суд звертає увагу на тому, що доказів на спростування факту повернення суми в розмірі 41 916,00 грн, відповідачем до суду не надано.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних в розмірі 789,00 грн. за період з 01.03.2019 по 01.06.2019 та інфляційних у розмірі 1089,83 грн за період з березня по травень 2019.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 1 089,83 інфляційних та 789,00 грн 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Поряд з цим, cт. 549 ЦК України нормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами cт. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.3 Договору, за порушення термінів постачання товарів постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів постачальник зобов`язаний додатково оплатити покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 cт. 230 ГК України господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов`язань за Договором має сплатити 2 934,12 грн 7% штрафу та 7 628,71 грн пені.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Керуючись ст. ст. 129, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Трейд ЛТД" (вул.Народного Ополчення, буд. 1, оф. 412, м.Київ, 03151, ) на користь Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" (вул.Магістральна, буд.84, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69071, ) 41 916 (сорок одну тисячу дев`ятсот шістнадцять) грн. 00 коп. основного боргу, 7 628 (сім тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 71 коп. пені, 2 934 (дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири) грн. 12 коп. 7% штрафу, 789 (сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. 3% річних, 1089 (одну тисячу вісімдесят дев`ять) грн 83 коп інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 13.01.2020

Суддя Н.І. Ягічева