ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.01.2020 м.Дніпро Справа № 912/2463/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Вечірко І.О., Кузнецов В.О.

Секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 27.11.2019, повний текст ухвали складено 28.11.2019, суддя Глушков М.С., у справі №912/2463/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Прометей" с. Великий Порськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро", м.Кропивницький,

про стягнення 599 029,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Прометей" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" про стягнення заборгованості в сумі 598 874,03 грн з яких: 455 450,72 грн основного боргу, 136 635,22 грн штрафу та 6 788,09 грн пені з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем 16.07.2019 був укладений договір про надання послуг збирання врожаю №1607/89636, однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" не виконало свого обов`язку за договором в частині оплати наданих послуг, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 598 874,03 грн.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 27.11.2019р. у справі №912/2463/19 клопотання відповідача від 26.11.2019 про проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі залишено без розгляду. Оголошено в судовому засіданні перерву до 09.12.2019 до 11:30 год.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" порушило строк на подання клопотання про призначення судової експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 27 листопада 2019 року по справі №912/2463/19 та постановити нове рішення, згідно якого задовольнити клопотання відповідача від 26.11.2019 про проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі.

Вважає, що місцевим судом залишено поза увагою те, що 23 жовтня 2019 року судом в межах даної справи вирішувалось клопотання відповідача від 22.10.2019 про визнання поважною причину пропуску строку для подання відзиву та продовження такого строку, котре в свою чергу залишено без задоволення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не вірно оцінено обставини на котрі посилався представник Відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Кузнецова В.О., Вечірка І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.01.2020.

14.01.2020 учасники процесу у судове засідання не з`явились.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, явка сторін обов`язковою не визнавалась.

В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника Відповідача, оскільки останній не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 03.09.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 26.09.2019.

Підготовче засідання у справі 26.09.2019 не відбулося у зв`язку з перебуванням у додатковій відпустці судді Глушкова М.С. з 25.09.2019 до 26.09.2019 відповідно до наказу в.о. голови Господарського суду Кіровоградської області від 24.09.2019 № 270.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 27.09.2019 призначено підготовче засідання на 02.10.2019.

У зв`язку з надходженням заяви позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, Господарським судом Кіровоградської області було винесено ухвалу від 06.09.2019, якою задоволено вищевказану заяву.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 23.10.2019.

22.10.2019 від відповідача надійшла заява про продовження процесуальних строків та відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 23.10.19 у справі, якою зокрема відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 22.10.2019 про визнання поважною причину пропуску строку для подання відзиву та продовження такого строку.

26.11.2019 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Вказане клопотання відповідач обґрунтовує тим, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" Кур`яном Андрієм Сергійовичем не підписувалися договір про надання послуг збирання врожаю від 16.07.2019 №1607/89636 та акти виконаних робіт (надання послуг) № 7 від 27.07.2019 та № 27 від 22.07.2019, тому вони є сфальшованими, що можна довести виключно висновком експерта.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 27.11.2019р. у справі №912/2463/19 клопотання відповідача від 26.11.2019 про проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі залишено без розгляду. Оголошено в судовому засіданні перерву до 09.12.2019 до 11:30 год.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 27.11.2019р. у справі №912/2463/19, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України наведено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Положеннями статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Згідно з статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії висловлено думку, що термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...].

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 березня 2018 року в справі № 910/2097/17.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року в справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.".

Отже, визначення законодавцем переліку судових актів, які підлягають оскарженню, має на меті забезпечити збалансованість процесуальних інтересів сторін у справі, можливість розгляду справи в розумні строки та з пропорційним врахуванням загального та приватного інтересу.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Наведена правова позиція викладена в рішенні Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року в справі №1-12/2012.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Як зазначалось вище, у відповідності до частини 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України наведено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Слід зазначити, що оскаржувана ухвала щодо залишення без розгляду клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи у справі, не передбачена в переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, що наведений у частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, судова колегія приходить до висновку, що така ухвала не може бути переглянута в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що відповідно до частини 3 статті 255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Колегією суддів встановлено, що предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала про залишення без розгляду клопотання щодо проведення судової почеркознавчої експертизи у справі, оскарження якої не передбачено частиною 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, що виключає можливість апеляційного перегляду такої ухвали.

Водночас усе вищевказане вказує на те, що перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

Системне тлумачення статті 255 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 26 липня 2018 року в справі №905/2852/16 викладено наступний правовий висновок:

"Визначення законодавцем переліку судових актів, які підлягають оскарженню, має на меті забезпечити збалансованість процесуальних інтересів сторін у справі, можливість розгляду справи в розумні строки та з пропорційним врахуванням загального та приватного інтересу."

Окрім того, судова колегія зауважує, що відповідно до частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося."

З огляду на усе вищеописане, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що у Господарському процесуальному кодексі України відсутні роз`яснення щодо дій суду апеляційної інстанції у разі помилкового прийняття апеляційним господарським судом до провадження скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

В свою чергу, колегія суддів приймає до уваги, що ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №910/4647/18, прийнятою об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, закрито провадження за касаційною скаргою ТОВ "БаДМ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 червня 2018 року в справі № 910/4647/18 - з підстав неможливості перегляду ухвал суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову в касаційному порядку (коли суд апеляційної інстанції залишив без змін ухвалу місцевого суду про відмову в забезпеченні позову та не приймав власного рішення щодо забезпечення позову) при тому, що підстави закриття касаційного провадження, передбачені частиною 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, є аналогічними підставам закриття апеляційного провадження, передбаченим наведеною частиною 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу.

З огляду на все вищевказане в даній судовій ухвалі колегія суддів вважає за можливе застосувати аналогію в даній ситуації, зважаючи на відсутність будь-яких роз`яснень з вказаного питання з урахуванням змін, внесених до Господарського процесуального кодексу України Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII.

Зважаючи на усе вищевстановлене в даному судовому рішенні, з метою дотримання норм законодавства України, яке регулює діяльність апеляційного господарського суду, зокрема положень статті 255 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 27.11.2019 щодо залишення без розгляду клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи у справі.

В той же час апеляційний господарський суд ще раз наголошує на тому, що Відповідач має право оспорити законність дій місцевого господарського суду щодо залишення без розгляду вищевказаного клопотання при апеляційному перегляді остаточного судового рішення суду першої інстанції (за умови оскарження у визначеному ГПК України порядку такого судового рішення).

Керуючись ст.ст. 231, 234, 255, 264, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 27.11.2019 у справі №912/2463/19.

Матеріали справи №912/2463/19 повернути до Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Ухвала апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16.01.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов