ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3804/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект", м. Харків
про стягнення коштів
без виклику представників

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" (надалі - Відповідач) суми заборгованості у розмірі 40299,63 грн. (де: 35432,24 грн. - вартість послуг з розподілу електричної енергії за період: 02.2019-09.2019 (29526,88 грн. - розподіл е/е та 5905,36 грн. - ПДВ 20%); 4346,20 грн. - пені за період: 01.2019-09.2019; 378,45 грн. - 3% річних за період: 01.2019-09.2019; 142,74 грн. - інфляційних за період: 04.2019-06.2019), а також просить суд стягнути з Відповідача суму судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2019 року позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи був вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвали суду від 22.11.2019 року, що були направлені Позивачу та Відповідачу, були отримані ними, що підтверджується відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Від Відповідача відзиву на позовну заяву не надійшло, хоча ухвалою суду Відповідачу було встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Також, ухвалою суду сторони були повідомлені про можливість надання додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотання, заяви та пояснення до суду у відповідний строк.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.11.2018 р. № 1446 та положень абз. 16 п. 13 розд. XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" АТ "Харківобленерго" до 01.01.2019 р. здійснювало господарську діяльність з передачі електричної енергії за регульованим тарифом на підставі відповідних ліцензій та укладених договорів.

З 01.01.2019 р. Позивач на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, виданої постановою НКРЕКП від 16.11.2018 р. № 146 є оператором системи розподілу та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії в межах місць провадження господарської діяльності на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії та не є постачальником електричної енергії.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між ОСР, електропостачальниками та споживачами є Закон, Кодекс системи розподілу, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 310 та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312, в яких визначені права та відповідальність сторін.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 р. усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між ОСР та споживачем з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за типовою формою договору, що є додатковм № 3 до Правил та розміщений на офіційному сайті Позивача.

В періоз з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, на виконання положень п. 4 Постанови № 312, ОСР направив поштовим відправленням всім споживачам електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР, заяву-приєднання до договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб"єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об"єктів споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про постачання електричної енергії.

Договір споживача з розподілу вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з договором споживача про розподіл та/або з дати, вказаній в заяві-приєднанні, якщо споживач протягом вказаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладання договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови № 312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Згідно п. 1.2. типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, умови договору розроблені відповідно до Закону та Правил та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням ст. 633, 634 ЦК україни.

П. 3.1. договору визначено, що за результатами розрахункового періоду споживачем визначається фактичний облік електричної енергії, що передається ОСР та споживається споживачем на межі балансової належності об"єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 311 з урахуванням вимог цього договору. У відповідності до п. 13 додатку № 4 до договору, споживач щомісяця кожного останнього дня розрахункового періоду самостійно проводить зчитування показів лічильника та надає ОСР звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць з вказанням фактичної дати та часу зчитування.

З урахуванням наданих Відповідачем відомостей та проведених оплат, Позивачем були складені акти приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії та рахунки на оплату послуги з розподілу електричної енергії. Рахунки на оплату послуги з розподілу електричної енергії були отримані уповноваженим представником Відповідача Моїсеєнко В.В.

Враховуючи те, що Відповідач підписав заяву-приєднання до Договору споживача про розподіл 19.11.2018 р. на умовах договору про постачання електричної енергії № 4-1044С від 18.05.2007 р. та продовжив споживання електричної енергії після 31.12.2018 р. вважається, що пропозиція Позивача укласти публічний договір приєднання - Договір споживача з розподілу на умовах діючого на той час договору про постачання електричної енергії є прийнятою, а договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між Позивачем та Відповідачем укладений 01.01.2019 р.

Відповідно до п. 11.1. Договору, він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 01.01.2020 р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно п.п. 1 п. 5.1.1. Правит та пп. 1 п. 7.1. договору, ОСР має право на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Оплата послуг здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють фінансування ринку електричної енергії.

У відповідності до п. 3 додатка № 4 від 01.01.2019 р. "Порядок розрахунків № 2" до договору, оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати, визначеної на основі фактичних значень обсягу розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичне значення обсягу розподіленої електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0, сума авансового платежу або попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу розподіленої електричної енергії на наступний період.

Згідно п. 4 Додатка № 4 до договору, розрахунок суми попередньої оплати здійснюється споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу (ціни) на розподіл на фактичний обсяг розподіленої електричної енергіїза відповідний попередній період.

Згідно п. 7 додатка № 4 до договору, рахунки за послугу з розподілу електричної енергії надаються споживачу ОСР протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах ОСР. В разі неотримання споживачем рахунків, ОСР направляє рахунки споживачу поштовим зв"язком. В такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послугу з розподілу електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

П. 8.5. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до договору, у разі, якщо главою 5 договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здйснює споживач безпосередньо ОСР, споживач сплачує ОСР системи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування від суми боргу за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Так, сума пені складає 4346,20 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (в розмірі 142,74 грн.), а також три проценти річних від простроченої суми (що складає 378,45 грн.), якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом Верховенства права суд вирішив, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" (61050, м. Харків, Гімназійна набережна, 2, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) вартість послуг з розподілу електричної енергії в розмірі 35432,24 грн., пеню в розмірі 4346,20 грн., 3% річних в сумі 378,45 грн., інфляційні втрати в розмірі 142,74 грн., а також суму судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "13" січня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя(підпис) І.П. Жигалкін