ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 Справа № 914/2306/19

За позовом:Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», м. Київ
до відповідача-1:Фізичної особи-підприємця Божика Василя Богдановича, Львівська обл., м. Городок
до відповідача-2:Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВЕЙД», м. Львів
про:солідарне стягнення 21449,74 грн. заборгованості за кредитним договором від 10.12.2018р. №ID5690928
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
від позивача:Подановський Т.Р. - представник
від відповідачів:не з`явилися

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява АТ «ТАСКОМБАНК» до ФОП Божика Василя Богдановича, ТОВ «ІННОВЕЙД» про солідарне стягнення 77706,00 грн. заборгованості за кредитним договором від 10.12.2018р. №ID5690928.

Ухвалою від 13.11.2019р. суд залишив позовну заяву АТ «ТАСКОМБАНК» без руху та надав останньому строк для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 25.11.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 18.12.2019р.

У судовому засіданні 18.12.2019р. судом було оголошено перерву до 15.01.2020р.

Представник позивача в судове засідання 15.01.2020р. з`явився, просив позов з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог задовольнити повністю. Також додав, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у справі були відшкодовані відповідачем-1 у добровільному порядку.

Відповідачі явки повноважних представників в судове засідання 15.01.2020р. не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

На адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог з долученим розрахунком боргу (вх. №89/20 від 15.01.2020р.), відповідно до якої позивач просить суд у зв`язку з частковим погашенням відповідачем-1 заявленої до стягнення заборгованості, стягнути солідарно з відповідачів 21449,74 грн. (котра являється заборгованістю по тілу кредиту).

Розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд ухвалив прийняти заяву до розгляду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позивач зазначає, що 10.12.2018р. між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір №ID5690928 (шляхом підписання електронним цифровим підписом заяви-договору №ID5690928 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), відповідно до якого банк надав відповідачу-1 кредит у сумі 70000,00 грн. із терміном погашення не пізніше 10.12.2020р., а відповідач-1 взяв на себе зобов`язання оплачувати кредит та відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до погодженого графіка. Також 10.12.2018р. між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки №НІ 6298 (підписаний сторонами за допомогою електронного цифрового підпису), за яким відповідач-2 як поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором (позивачем) на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі боржником (відповідачем-1) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору до приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») №ID5690928 від 10.12.2018р., що укладений між кредитором (позивачем) та боржником (відповідачем-1) зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому. Позивач стверджує, що оскільки відповідачем-1 прострочено виконання зобов`язань за кредитним договором, банком були надіслані на адреси відповідачів вимоги щодо дострокового повернення кредиту протягом 5 діб. Зважаючи на те, що вимоги відповідачами виконанні не були, банк звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з відповідачів 77706,00 грн. заборгованості. Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідачем-1 частково сплачено заборгованість, внаслідок чого позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 21449,74 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Аргументи відповідачів.

Відповідачі відзивів на позовну заяву не подали. Попри це, у попередньому судовому засіданні 18.12.2019р. представник відповідачів не заперечував щодо існування боргу у заявленому розмірі.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

10.12.2018р. між позивачем (Банком) та відповідачем-1 (Позичальником, Клієнтом) укладено кредитний договір №ID5690928 (надалі - Договір) (шляхом підписання електронним цифровим підписом заяви-договору №ID5690928 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»).

Відповідно до п. 1.1. Договору, за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника №2600.8.118436.001, відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

У Додатку 1 до Договору сторонами узгоджено графік погашення кредиту.

Положеннями Розділу 2 Договору визначено умови надання кредиту: розмір кредиту: 70000,00 (Сімдесят тисяч грн. 00 коп.). Валюта кредиту: гривня. Вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних; розмір комісійної винагороди: 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно). Тип процентної ставки: фіксована. Терміни і порядок погашення кредиту: згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього Договору. Термін повернення кредиту: 10.12.2020р.

На виконання умов Договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача-1 грошові кошти в якості кредиту у розмірі 70000,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи виписки по банківському рахунку.

Відповідно до п. 18.1.4. Розділу 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/Бізнес (надалі - Правила), кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди.

Так, положеннями п. 18.1.16.1.-18.1.16.2. Правил передбачено, що клієнт зобов`язується: використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 18.1.2. цього розділу Правил. Сплатити проценти та інші види винагороди Банку за весь час фактичного користування кредитом згідно з п. 18.1.20.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором, 10.12.2018р. між позивачем (кредитором) та відповідачем-2 (поручителем) укладено договір поруки №НІ 6298 (надалі - Договір поруки) (підписаний сторонами за допомогою електронного цифрового підпису).

За умовами п. 1.1. Договору поруки, поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ФОП Божиком В.Б. (боржником) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору до приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») №ID5690928 від 10.12.2018р., що укладений між кредитором та боржником зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Відповідно до пп. 1.2.1. п. 1.2. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі: повернути кредитору кредит у вигляді кредиту у розмірі 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, у терміни (строки), визначені кредитним договором та Додатком №1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше « 10» грудня 2020 року.

Пунктом 2.1.-2.2. Договору поруки визначено, що у випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобов`язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник. Передбачена пунктом 2.1. цього Договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених у пунктах 1.2 ., 1.3. цього Договору.

За змістом пп. «а» п. 18.1.17.3., при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом Правил, в т. ч. при порушенні цільового використання Кредиту, банк на свій розсуд має право, зокрема, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються що настали в зазначену в повідомленні дату. У цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному об`ємі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання.

Як зазначає у позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов Договору, банком на адресу відповідачів були скеровані повідомлення-вимоги №20714/70 від 17.10.2019р. про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, пені та штрафних санкцій.

Зважаючи на те, що вимоги згідно надісланого повідомлення виконані добровільно відповідачами не були, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (положення ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами ч. 1-2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 10.12.2018р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача-1 до публічної оферти в результаті підписання заяви-договору №ID5690928 за допомогою накладення електронного цифрового підпису.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» врегульовує відносини, що виникають між юридичними, фізичними особами, суб`єктами владних повноважень у процесі надання, отримання електронних довірчих послуг, процедури надання цих послуг, нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також основні організаційно-правові засади електронної ідентифікації.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлює основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Приписами ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч. ст. 29 Закону України «Про електронні довірчі послуги», центральний засвідчувальний орган надає кваліфіковану електронну довірчу послугу формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки кваліфікованим надавачам електронних довірчих послуг з використанням самопідписаного сертифіката відкритого ключа центрального засвідчувального органу.

Факт підписання між позивачем та відповідачем-1 Договору електронними цифровими підписами підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту Центрального засвідчувального органу (https://czo.gov.ua/verify).

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором, 10.12.2018р. між позивачем (кредитором) та відповідачем-2 (поручителем) укладено договір поруки №НІ 6298, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі відповідачем-1 боржником зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Договору.

Факт підписання між позивачем та відповідачем-2 Договору поруки електронними цифровими підписами підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту Центрального засвідчувального органу (https://czo.gov.ua/verify).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, після відкриття провадження у справі, відповідачем-1 частково здійснено погашення боргу, в результаті чого, до сплати залишилося 21449,74 грн. заборгованості по тілу кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи те, що відповідач-1 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, суд прийшов до висновку, що заборгованість по тілу кредиту в розмірі 21449,74 грн. підлягає солідарному стягненню з відповідачів у судовому порядку.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у справі були відшкодовані відповідачем-1 у добровільному порядку (про що вказав позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог вх. №89/20 від 15.01.2020р.) підстав для їх солідарного стягнення з відповідачів немає.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 46, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 247-250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Зменшені позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Божика Василя Богдановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний НОМЕР_1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВЕЙД» (79017, м. Львів, вул. Водогінна, буд. 2, офіс 404; ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30; ) 21449,74 грн. заборгованості по тілу кредиту.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.01.2020р.

Суддя Крупник Р.В.