ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4127/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця Хмелевської Ірини Борисівни, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Крічфалушій-Степанова К.М.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 до господарського суду звернувся Харківський національний технічний університет сільського господарства імені Петра Василенка з позовом до Фізичної особи - підприємця Хмелевської Ірини Борисівни та просить суд:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Хмелевської Ірини Борисівни на користь Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка - заборгованість у сумі 21947,3 грн., а саме: з орендної плати за договором оренди № 5297-Н від 15.10.2012 в сумі 4479,14 грн., перерахувавши її на рахунок 3687, МФО 820172, Код 00493741, Банк: ДКСУ м. Київ. Пеню та штраф у сумі 1093,38 грн., та з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.11.2012 року 15082,43 грн., пеню 1292,35 грн. перерахувавши її на рахунок 3687, МФО 820172, Код 00493741, Банк: ДКСУ м. Київ;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Хмелевської Ірини Борисівни на користь Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка - 1921 грн. судового збору, перерахувавши їх на рахунок 3687, МФО 820172, Код 00493741, Банк: ДКСУ м. Київ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору оренди за № 5297-Н від 15.10.2012 в частині не повної оплати орендних платежів. Відповідно до вказаного договору відповідачу передано в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно, а саме, нежитлове приміщення на першому поверсі 5-поверхового будинку учбового корпусу (інв. № 103100001, літ. А-5) загальною площею 14,60 кв.м. за адресою: м. Харків, просп. 50-річчя ВЛКСМ (Ювілейний), 65-г, що перебуває на балансі позивача. Разом з тим, між позивачем та відповідачем було укладено 01.11.2012 договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, умови якого відповідачем не було виконано. Також, в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на Методику розрахунку орендної плати від 15.10.2012 р. № 5297-Н, ст. 509, 525, 530, 610, 626, 628, 629, 759 ЦК України, 174,193, 286 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 18.12.2019 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 15.01.2020 р. о 09:30.

08.01.2020 р. від ФОП Хмелевської Ірини Борисівни надійшла заява про застосування строків позовної давності (вх. 297), в якій відповідач визнає заборгованість по оренді балансоутримувачу за період з жовтня 2017 р. по травень 2019 р., що становить 4479,14 грн, та заборгованість по витратам на утримання майна та надання комунальних послуг - 15082,43 грн та просить суд застосувати строк позовної давності щодо штрафних санкцій за договором оренди за період з жовтня 2017 р. по листопад 2018 р. та за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за період з жовтня 2017 р. по жовтень 2018 р., а також нарахування 7% штрафу. Також, відповідач вважає, що п. 3.8 договору оренди щодо стягнення 7% штрафу, не розповсюджується на позивача-балансоутримувача, а тільки на орендодавця - Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався.

З матеріалів справи вбачається, що сторони були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи в господарському суді, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується відміткою на зворотній стороні ухвали від 18.12.2019 р. про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, тому є підстави для розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

«15» жовтня 2012 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області з Фізичною особою - підприємцем Хмелевська І.Б. було укладено договір оренди №5297-Н (надалі - Договір оренди), відповідно до якого передано в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення на першому поверсі 5-поверхового будинку учбового корпусу (інв. № 103100001, літ. А-5) загальною площею 14,60 кв.м., за адресою: м. Харків, просп. 50-річчя ВЛКСМ (Ювілейний), 65-г, що перебуває на балансі Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 16.04.2012 і становила 46710,00 грн. без урахування ПДВ.

Актом приймання-передачі орендованого майна від 15.10.2012, який є додатком № 1 до договору оренди № 5297-Н від 15.10.2012, вищезазначене майно було передано Фізичній особі-підприємцю Хмелевській І.Б. в строкове платне користування.

Орендна плата згідно п. 3.1. Договору оренди від 15.10.2012 р. № 5297-Н визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - вересень 2012 р. - 154,15 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2012 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень 2012 р. Пунктом 3.3. договору № 5297-Н визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Умовами укладеного Договору оренди визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно до 12 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні 50% до державного бюджету та 50% на рахунок визначений Балансоутримувачем (п. 3.6. Договору оренди).

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ, Орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно статті 19 Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до п. 3.7. укладеного договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до Державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.8. спірного договору передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що його укладено строком на 2 роки 11 місяців до 15.09.2015 року. Відповідно до п.10.4 договору оренди № 5296-Н від 15.10.2012 після закінчення терміну дії договору подальше використання об`єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства та за зверненням Орендаря.

Відповідно до Угоди про розірвання від 14.06.2019 року Договору оренди № 5297-Н від 15.10.2012 р. - договір вважається розірваним 30.05.2019 р.

Положеннями п. 10.8. договору оренди від 15.10.2012 р. № 5297-Н передбачено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу по акту приймання-передачі, погодженим з орендодавцем. Майно вважається повернутим балансоутримувачу та орендарю з моменту підписання акту приймання-передачі (п. 10.9 зазначеного договору).

Враховуючи викладене, 30.05.2019 р., згідно акту приймання-передачі, нежитлові приміщення було повернено.

Позивач зазначав, що під час дії договору оренди № 5297-Н від 15.10.2012, відповідачем в порушення його умов, орендна плата вносилась несвоєчасно та не у повному обсязі, заборгованість з орендної плати за період: з жовтня 2017 року по травень 2019 року становить - 4479,14 грн. Окрім того, за прострочення виконання зобов`язання, позивачем було нараховано пеню та штраф у сумі 1093,38 грн.

Також, відповідно до п. 5.13 Договору оренди, між позивачем та відповідачем, було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, у тому числі на компенсацію плати за землю б/н від 01.11.2012 року.

Відповідно до п. 2.2.3. вказаного договору, відповідач не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, зобов`язаний був вносити плату на рахунок Балансоутримувача будівлі на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

Відповідно до п. 2.2.3. договору про відшкодування витрат, при несвоєчасному внесенні плати, відповідач сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Оскільки під час дії договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю б/н від 01.11.2012 року, відповідачем в порушення його умов, плата вносилась несвоєчасно та не у повному обсязі, заборгованість з платежів за період з жовтня 2017 року по травень 2019 року становить 15082,43 грн, а нарахована позивачем пеня - 1292,35 грн.

В свою чергу, відповідачем 08.01.2020 р. було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності (вх. 297), в якій відповідач визнає заборгованість по оренді балансоутримувачу за період з жовтня 2017 р. по травень 2019 р., що становить 4479,14 грн, та заборгованість по витратам на утримання майна та надання комунальних послуг - 15082,43 грн та просить суд застосувати строк позовної давності щодо штрафних санкцій за договором оренди за період з жовтня 2017 р. по листопад 2018 р. та за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за період з жовтня 2017 р. по жовтень 2018 р., а також нарахування 7% штрафу. Також, відповідач вважає, що п. 3.8 договору оренди щодо стягнення 7% штрафу, не розповсюджується на позивача-балансоутримувача, а тільки на орендодавця - Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи умови укладеного сторонами Договору оренди №5297-Н від 15.10.2012 р. та договору про відшкодування витрат балансоутримувача б/н від 01.11.2012 р., а також визнання відповідачем факту наявності заборгованості по оренді балансоутримувачу за період з жовтня 2017 р. по травень 2019 р., що становить 4479,14 грн, та заборгованості по витратам на утримання майна та надання комунальних послуг - 15082,43 грн, суд визнає обґрунтованими та задовольняє вимоги позивача в частині стягнення заборгованості.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення пені та штрафу за Договором оренди №5297-Н від 15.10.2012 р. та пені за договором про відшкодування витрат балансоутримувача б/н від 01.11.2012 р., суд виходить з наступного.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 3.6., 3.7 Договору оренди № 5297-Н, за несвоєчасне перерахування орендної плати, встановлена пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, у співвідношенні 50% до державного бюджету та 50% на рахунок Позивача.

Згідно п. 3.8. договору оренди № 5297-Н, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш 3 місяців, відповідач повинен сплатити штраф в розмірі 7% від суми заборгованості.

В той же час, умовами Договору оренди встановлено співвідношення внесення орендної плати та сплати пені (п. 3.6, 3.7 Договору оренди) на користь державного бюджету та балансоутримувача. Однак, умовами договору не визначено, що сплата штрафу у розмірі 7% підлягає перерахуванню саме на користь балансоутримувача, а не безпосередньо до державного бюджету або орендодавцю (який є стороною укладеного договору), тому суд не вбачає підстав для стягнення суми штрафу саме на користь балансоутримувача.

Згідно п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат балансоутримувача б/н від 01.11.2012 р., орендар зобов`язаний був не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Як вбачається із розрахунків позивача, ним було здійснено нарахування штрафу та пені з жовтня 2017 р. по травень 2019 р.

В той же час, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) і відповідачем у даній справі було заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності по нарахуванню штрафних санкції.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 16.12.2019 р., таким чином, враховуючи сплив річного строку позовної давності, до стягнення з відповідача за Договором оренди підлягає пеня, нарахована на заборгованість з грудня 2018 р. по травень 2019 р., в розмірі 252,48 грн та за договором про відшкодування витрат балансоутримувача б/н від 01.11.2012 р. за період з листопада 2018 р. по травень 2019 р. в розмірі 466,16 грн.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Хмелевської Ірини Борисівни ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (61002, Харківська обл., місто Харків, Київський район, ВУЛИЦЯ АЛЧЕВСЬКИХ, будинок 44, ідентифікаційний код особи 00493741) заборгованість з орендної плати за договором оренди №5297-Н від 15.10.2012 в сумі 4479,14 грн (перерахувавши її на рахунок 3687, МФО 820172, Код 00493741, Банк: ДКСУ м. Київ), пеню 252,48 грн, відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.11.2012 року в сумі 15082,43 грн, пеню 466,16 грн перерахувавши її на рахунок 3687, МФО 820172, Код 00493741, Банк: ДКСУ м. Київ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Хмелевської Ірини Борисівни ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (61002, Харківська обл., місто Харків, Київський район, ВУЛИЦЯ АЛЧЕВСЬКИХ, будинок 44, ідентифікаційний код особи 00493741) 1775,08 грн судового збору, перерахувавши його на рахунок 3687, МФО 820172, Код 00493741, Банк: ДКСУ м. Київ.

В решті позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "16" січня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова