ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" січня 2020 р. м.ХарківСправа № 922/3469/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76)
до 1) Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 70, ідентифікаційний код 34755139)
про визнання незаконним та скасування окремої частини рішення
за участю представників учасників справи:

прокурора - Хряка О.О., службове посвідчення №053701 від 03.09.2019;

1-го відповідача - Лисенко С.Ю., довіреність №103/0/605-19 від 06.03.2019;

2-го відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до: Харківської міської ради (1-ий відповідач) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" (2-ий відповідач), в якій просить визнати незаконним та скасувати п. 5.3 додатку 1 до рішення 7 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 06.07.2016 №262/16, яким затверджено ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2238 га (кадастровий номер :02:043:0037) для будівництва торгового центру з гіпермаркетом, підземним паркінгом по просп. Ювілейному, 26 (колишній просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ).

Судовий збір за подання цієї позовної заяви прокурор просить стягнути з відповідача за реквізитами прокуратури Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на те, що п.5.3. додатку 1 до рішення 7 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 06.07.2016 №262/16 є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що прийнято з порушенням вимог ч.2 ст. 124, ст.ст. 134, 135 Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 17 Закону України "Про оренду землі", оскільки вказана земельна ділянка передана в оренду 2-му відповідачу для будівництва торгового центру 1-им відповідачем без проведення земельних торгів лише на підставі звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2019 у справі №922/3469/19 залишено без руху позовну заяву Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2. Встановлено прокурору для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали. У вказаний строк запропоновано прокурору надати до суду засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства якісні копії: договору оренди землі № 7573/05 від 11.04.2005; витягу з додатку 1 до рішення 7 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 06.07.2016 №262/16.

07.11.2019 Харківською місцевою прокуратурою №2 до господарського суду Харківської області надані документи на виконання ухвали господарського суду від 30.10.2019 у даній справі згідно супровідного листа за вх.№ 26847, а саме засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії: рішення 7 сесії 7 скликання Харківської міської ради №262/16 від 06.07.2016 "Про надання земельних ділянок для будівництва об`єктів; витягу з додатку №1 до вказаного рішення Харківської міської ради; договору оренди землі від 11.04.2005 №7573/05.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3469/19. Здійснювати розгляд вказаної справи постановлено за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "03" грудня 2019 р. об 11:40.

29.11.2019 представником 2-го відповідача подано клопотання про залишення позову без руху (за вх.№29014) згідно ч.11 ст. 176 ГПК України, оскільки позивачем порушено вимоги п.4 ч.3 ст. 162 ГПК України, а саме позовна заява не містить вимог щодо кожного з відповідачів.

29.11.2019 представником 2-го відповідача також подано клопотання про закриття провадження у справі за вх.№29015. В обґрунтування поданого клопотання 2-ий відповідач зазначає, що у спірних відносинах орган місцевого самоврядування виступає не як рівноправна сторона, а як носій суверенної влади, який надає дозвіл на передбачувану законом діяльність. Відповідно спір щодо визнання незаконним рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не призводить до виникнення цивільних прав та (або) обов`язків, а тому є публічно - правовим та таким, що є підвідомчий адміністративним судам. Крім того, 2-ий відповідач звертає увагу на те, що за наслідками прийняття оскаржуваного рішення між відповідачами не було укладено договорів оренди, в даному випадку відсутній факт виникнення (зміни чи припинення) будь-яких цивільних прав чи обов`язків держави, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, отож спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

29.11.2019 представником 2-го відповідача подано відзив на позовну заяву за вх.№29012. В обґрунтування заперечень проти позову 2-ий відповідач зазначив про те, що прокурор (позивач) звернувся до суду після спливу позовної давності, оскільки спірне рішення прийняте 06.07.2016 року, а позовна заява подана до суду 18.09.2019, також звертає увагу, що оскаржуване рішення було оприлюднено на офіційному сайті Єдиний міській реєстр актів, а тому прокурор міг довідатися про порушення інтересів держави саме з моменту оприлюднення такого рішення, проте прокурор не надав доказів неможливості пред`явлення позову до суду в передбачений законом строк позовної давності, а також доказів поважності причини пропуску строку позовної давності. Також, 2-ий відповідач зазначає, що нормами ст.ст. 124, 134 та ст. 135 Земельного кодексу України, на які посилається прокурор, обгрунтовуючи позовні вимоги, врегульовано порядок надання земельних ділянок в оренду, а не порядок затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Наведена прокурором практика Верховного Суду, зокрема постанова від 05.09.2018 у справі № 910/1356/13 не може бути застосована до спірних відносин, оскільки містить правові висновки стосовно відносин, які виникають між суб`єктами після виникнення речового права. Натомість земельна ділянка із державної власності не вибувала, договір оренди між сторонами не укладався, прокурором не доведено наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу, адже затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її в оренду. Також, у позовній заяві прокурор наводить вимоги до зовсім іншого виду документації із землеустрою, а саме технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, проте Закон України "Про землеустрій" розмежовує поняття технічна документація із землеустрою та проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Отже, 2-ий відповідач просив у задоволенні позову відмовити та у разі визнання обґрунтованими позовних вимог, застосувати наслідки пропущення процесуальних строків визначених ч. 4 ст. 264 ЦК України.

02.12.2019 представником 1-го відповідача у справі подано відзив на позовну заяву за вх.№29130. В обґрунтування заперечень проти позову 1-ий відповідач зазначив: позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, оскільки прокурором не обґрунтовано наявності встановлених законом підстав представництва інтересів держави при зверненні з позовом у даній справі, органом уповноваженим від імені та в інтересах держави здійснювати контроль за дотримання земельного законодавства у тому числі під час прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування або власність є Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), проте прокурором не надано доказів про невиконання, неможливість виконання або неналежне виконання зазначеним органом виконавчої влади своїх повноважень у разі встановлення яких прокурор має право звернутися до суду; на момент прийняття оскаржуваного рішення земельна ділянка, про яку йдеться в позовній заяві мала кадастровий номер та відомості про які були зареєстровані у Публічній кадастровій карті, що свідчить про факт її сформованості; прокурор зазначає про відсутність погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами не вказуючи при цьому суміжних власників, проте 1-ий відповідач зазначає проте, що не погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів, що знайшло своє відображення у таких судових рішеннях: постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.03.2018 у справі №684/1039/15-ц; від 27.03.2019 у справі №703/183/15-ц; від 15.05.2019 у справі №473/1952/16-ц; постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 у справі №346/4408/15-ц.

03.12.2019 представником 1-го відповідача у справі подано клопотання про залишення позову без розгляду за вх.№29394, згідно п.8 ч.1 ст. 226 ГПК України, зокрема суд має залишити позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою поданою без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (ч.8 ст. 226 ГПК України). У поданому клопотанні 1-ий відповідач зазначив, що в провадженні господарського суду Харківської області знаходилася справа №922/3090/19 за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 до Харківської міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс" (відповідачі), про визнання незаконним та скасування п. 5.3 додатку 1 до рішення 7 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 06.07.2016 №262/16, яким затверджено ТОВ "Перехрестя плюс" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2238 га (кадастровий номер :02:043:0037) для будівництва торгового центру з гіпермаркітом, підземним паркінгом по просп. Ювілейному, 26 (колишній просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ). Ухвалою господарського суду Харківської області у справі №922/3090/19 від 30.09.2019 залишено без руху позовну заяву заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 та було встановлено зокрема необхідність надання прокурором письмового обґрунтування в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду; докази вчинення прокурором дій, спрямованих на встановлення органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. У справі №922/3090/19 прокурором не було надано письмового обґрунтування в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та згідно ухвали суду від 21.10.2019 вказану позовну заяву прокурора повернуто згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України. Отже на думку 1-го відповідача згідно з ч.8 ст. 174 ГПК України, прокурор мав усунути недоліки вказані судом в ухвалі від 30.09.2019 у справі №922/3090/19 в частині надання письмового обґрунтування порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду під час нового звернення до суду із позовом, зокрема у справі №922/3469/19, чого на думку 1-го відповідача у даній справі прокурором не здійснено, отже даний позов необхідно залишити без розгляду.

03.12.2019 представником 1-го відповідача у справі подано клопотання про залишення позову без розгляду за вх.№29396, оскільки даний позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, про що 1-ий відповідач також зазначав у відзиві на позовну заяву, що наданий до суду 02.12.2019 за вх. № 29130.

В підготовчому засіданні 03.12.2019 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання про прийняття до розгляду клопотань 2-го відповідача про закриття провадження у справі та про залишення позовної заяви без руху, про надання дозволу прокурору надати пояснення щодо заявлених 2-им відповідачем клопотань в строк до 10 грудня 2019 року та про відкладення підготовчого засідання на 17 грудня 2019 року о 11:40.

16.12.2019 Прокуратурою Харківської області надано відповідь на відзиви відповідачів за вх.№30463. У поданій відповіді на відзиви прокурор проти пропущення строку позовної давності заперечував, зазначив, що прокурор не є учасником спірних відносин, а з документів, які подавалися для прийняття оскаржуваного рішення, як і з його змісту зазначені у позовній заяві порушення не вбачаються. Такі порушення, що свідчать про незаконність набуття спірної земельної ділянки, прокурором виявлено лише за результатами опрацювання отриманих у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000412 від 26.12.2018 за фактом можливого вчинення посадовими особами Харківської міської ради та її структурних підрозділів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України; на підтвердження підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі прокурор зазначив зокрема проте, що у справах за позовами прокурорів, заявлених в інтересах держави в особі уповноважених органів, позивачами є відповідні уповноважені органи, а прокурор у таких справах здійснює представництво їх інтересів в суді. Статус позивача прокурор набуває лише у випадках, коли звертається з позовом в інтересах держави у разі відсутності уповноваженого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №553/3280/16-а). Отже, прокурор зазначив, що його звернення у цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у володіння та розпорядження держави земельної ділянки. Прокурор зазначив, що у даному випадку органом уповноваженим здійснювати захист інтересів держави щодо розпорядження земельними ділянками є Харківська міська рада, яка у даному випадку вчинила порушення та є відповідачем у справі, тому прокурор звернувся до суду із даним позовом самостійно та набув статус позивача. Щодо наявності повноважень, як на думку Харківської міської ради у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру), прокурор зазначив, що посадові особи Держгеокадастру обмежуються внесенням до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону, отже правом звернення до суду з вимогами про визнання незаконними рішень та недійсними укладених на їх підставі правочинів Держгеокадастр та його посадові особи не наділені. На думку прокурора спір у даній справі виник з приводу речового права на земельну ділянку, що відноситься до юрисдикції господарських судів згідно з ч.6 ст. 20 ГПК України.

В підготовчому засіданні, призначеному на 17.12.2019 об 11:40 год. постановлено ухвалу про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив до 16.12.2019 включно та прийняття її до розгляду, яку занесено до протоколу судового засідання від 17.12.2019.

Також, 17.12.2019 до суду від 1-го відповідача надійшли заперечення (вх. №30653), які також прийняті судом до розгляду, про що постановлено ухвалу суду, яку занесено до протоколу судового засідання від 17.12.2019.

У поданих до суду запереченнях 1-ий відповідач підтримує свою правову позицію, яка викладена у відзиві на позовну заяву.

Крім того, 1-им відповідачем були подані до суду 03.12.2019 клопотання про залишення позову без розгляду за вх. №29394 та вх. №29396, які прийняті судом до розгляду, про що постановлено ухвалу суду, яку занесено до протоколу судового засідання від 17.12.2019.

Також в підготовчому засіданні 17.12.2019 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08 січня 2020 року о 12:00.

Присутній представник 1-го відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду за вх.29394, вх. 29396 від 03.12.2019.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з`явився, свого повноважного представника не направив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення 23.12.2019 ухвали про повідомлення від 17.12.2019 направлене на адресу 2-го відповідача, що повернуто на адресу суду поштовим відділенням.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотань, заявлених 1-им та 2-им відповідачем у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в підготовчому судовому засіданні представників прокуратури та 1-го відповідача встановив наступне.

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до: Харківської міської ради (1-ий відповідач) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" (2-ий відповідач), в якій просить визнати незаконним та скасувати п. 5.3 додатку 1 до рішення 7 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 06.07.2016 №262/16, яким затверджено ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2238 га (кадастровий номер :02:043:0037) для будівництва торгового центру з гіпермаркетом, підземним паркінгом по просп. Ювілейному, 26 (колишній просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ).

Щодо клопотання 2-го відповідача про залишення позовної заяви без руху, яке подане до суду 29.11.2019 за вх.№29014 суд вважає зазначити наступне.

В обґрунтування вказаного клопотання 2-ий відповідач вказує про відсутність змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів у справі, що створює невизначеність щодо предмету позову та порушує один з встановлених ч.3 ст. 2 ГПК України принцип змагальності сторін, отже просить дану позовну заяву залишити без руху згідно з ч.11 ст. 176 ГПК України.

Згідно з ч.1-2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У статті 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

У той же час у статті 47 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є: визнання незаконним та скасування п. 5.3 додатку 1 до рішення 7 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів" від 06.07.2016 №262/16, яким затверджено ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2238 га (кадастровий номер :02:043:0037) для будівництва торгового центру з гіпермаркетом, підземним паркінгом по просп. Ювілейному, 26 (колишній просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ).

Отже, 1-им відповідачем у справі прокурором визначено: Харківську міську раду, якою прийнято спірне рішення, а другим відповідачем визначено: ТОВ "ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС", якого стосується спірне рішення, а отже у даному випадку права або обов`язки відповідачів виникли з однієї підстави, а тому суд не вбачає підстав для залишення даної позовної заяви без руху згідно з ч.11 ст. 176 ГПК України, відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання 2-го відповідача про залишення позовної заяви без руху (вх.№29014 від 29.11.2019) відмовити.

Щодо клопотання 1-го відповідача за вх.29394 від 03.12.2019 про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

На думку 1-го відповідача позов прокурора у даній справі слід залишити без розгляду згідно з п.8 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки прокурором не усунуто недоліків позовної заяви про які зазначав суд в ухвалі від 30.09.2019 у справі №922/3090/19 між тими ж сторонами, в якій як вказує 1-ий відповідач позовні вимоги є ідентичними.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 14 ГПК України).

Отже, суд розглядає справи у кожному конкретному випадку за наявними доданими до позовної заяви документами, в тому числі й підстав для залишення позовної заяви без руху, здійснює аналіз необхідності надання прокурором документів для усунення недоліків позовної заяви, що й було зроблено судом під час надходження даної позовної заяви до суду та про недоліки даної позовної заяви було зазначено судом в ухвалі від 30.10.2019 у даній справі, отже твердження 1-го відповідача про не усунення недоліків вказаних в ухвалі суду від 30.09.2019 у справі №922/3090/19 є безпідставними, тому суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання 1-го відповідача за вх.29394 від 03.12.2019 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Крім того, за приписами п.8 ч. 1 ст. 226 ГПК України, на яку посилається 1-ий відповідач у вказаному вище клопотанні, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Провадження у даній справі відкрито за позовною заявою від 24.10.2019 за вих. № 04-21-5158-19, проте недоліки позовної заяви, про які зазначає 1-ий відповідач не були усунуті в іншій справі №922/3090/19, а тому суд вважає безпідставними твердження 1-го відповідача про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду у цій справі.

Щодо клопотання 2-го відповідача про закриття провадження у справі (вх.№ 29015 від 29.11.2019) суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Предметом спору є визнання незаконним та скасування окремої частини рішення Харківської міської ради щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, отже у спірних правовідносинах орган місцевого самоврядування виступає не як рівноправна сторона, а як носій суверенної влади, який надає дозвіл на передбачувану законом діяльність.

Отже, спір щодо визнання незаконним рішення про затвердження проекту землеустрою не призводить до виникнення цивільних прав та (або) обов`язків, а тому є публічно - правовим та таким, що підвідомчий адміністративним судам.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Проте, за правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ згідно із пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» згідно пункту 7 частини першої статті 4 КАС України в редакції, зазначається як орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Натомість визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324 ЦК України, статті 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників (користувачів) земельних ділянок.

Згідно із статтею 122 та 123 цього Кодексу вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

З огляду на положення наведених вище приписів законодавства, за наслідками вирішення питання відповідними органами щодо передачі земельних ділянок у власність або користування із земель державної чи комунальної власності виникають конкретні права та обов`язки фізичних та юридичних осіб та правовідносини у зв`язку із їх реалізацією.

Отже, враховуючи те, що за наслідками прийняття оскаржуваного рішення, між Харківською міською радою та ТОВ "Перехрестя Плюс" не було укладено договорів оренди, в даному випадку відсутній факт виникнення (зміни чи припинення) будь - яких цивільних прав чи обов`язків держави, в інтересах якої прокурор звернувся до суду.

Таким чином, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права в подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2016 року у справі № 820/3507/15 та від 13 грудня 2016 року у справі № 815/5987/14, постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 401/2400/16-ц та від 19 червня 2018 року у справі №922/864/17.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.231 Господарського процесуального кодексу України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, та те, що за наслідками оскаржуваного рішення між Харківською міською радою та ТОВ "Перехрестя Плюс" не було укладено договорів оренди, отже даний спір про визнання незаконним та скасування рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не призводить до виникнення цивільних прав та (або) обов`язків, а тому є публічно - правовим, тому суд дійшов висновку, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання 1-го відповідача за вх. 29396 від 03.12.2019 про залишення позовної заяви без розгляду, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, прокурор може звернутись до суду з клопотанням про повернення йому судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 185, п. 1 ч. 1 ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання 2-го відповідача про залишення позовної заяви без руху (вх.№29014 від 29.11.2019).

Відмовити у задоволенні клопотання 1-го відповідача за вх.29394, вх. 29396 від 03.12.2019 про залишення позовної заяви без розгляду.

Клопотання 2-го відповідача про закриття провадження у справі (вх.№ 29015 від 29.11.2019) - задовольнити.

Провадження у справі №922/3469/19 закрити.

Ухвала набирає законної сили 08.01.2020 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу складено (підписано) 13.01.2020.

Суддя І.О. Чистякова