УХВАЛА

м. Київ

14.01.2020Справа № 910/10900/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія

«Ельдорадо»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні майном та виселення,

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія

«Ельдорадо»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»

про визнання договору поновленим та визнання права користування

нежитловим приміщенням,

Суддя Ломака В.С.

Представники учасників справи (за первісним позовом):

від позивача: Юрченко В.Я.;

від відповідача 1: Білека Ю.І.;

від відповідача 2: Сукорянський Є.О.;

від відповідача 3: Півак О.А.;

Вільних слухач: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду міста Києва (суддя Ломака В.С.) перебуває справа № 910/10900/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо", Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні майном та виселення, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" про визнання договору поновленим та визнання права користування нежитловим приміщенням.

У підготовчому засіданні 14.01.2020 року судом були розглянуті подані представниками учасників справи заяви та клопотання з процесуальних питань, за наслідками чого постановлені ухвали, які занесені до протоколу судового засідання, про:

- задоволення клопотання відповідача-3 про продовження процесуального строку для подання заперечень на відповідь на відзив до 14.01.2020;

- відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору із застосуванням вимог Розділу ІХ Господарського процесуального кодексу України Компанію Ферта Холдінг ЛТД;

- відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про зупинення провадження у справі № 910/10900/19 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/20154/16;

- відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» про визнання подачі представником ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» Білека Ю.І. заяви з процесуальних питань від 19.11.2019 зловживанням процесуальними правами, застосування до означеної заяви приписів частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо залишення без розгляду або повернення вказаної заяви та застосування до представника ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» Білеки Ю.І. заходів процесуального впливу, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України.

Після розгляду вищевказаних клопотань, у підготовчому засіданні 14.01.2020 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», як позивачем за зустрічним позовом, подано заяву про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10900/19.

Заява мотивована незгодою позивача за зустрічним позовом з відмовою у задоволенні поданого ним клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Компанії Ферта Холдінг ЛТД, яка згідно з інформаційною довідкою № 149848772 від 17.12.2018 є власником спірного нерухомого майна. З урахуванням позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.10.2018 у справі № 910/20154/16, позивач за зустрічним позовом вважає, що залучення в якості третьої особи - юридичної особи - нерезидента є обґрунтованою підставою встановлення об`єктивних обставин у справі щодо належного процесуального статусу позивача за первісним позовом та можливий вплив на права і обов`язки третьої особи - юридичної особи-нерезидента та є необхідною умовою безстороннього та справедливого розгляду справи, що суддею ігнорується. За умови постійних переходів прав власності на спірне нерухоме майно позивач за зустрічним позовом вважає, що відмовляючи у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Компанії Ферта Холдінг ЛТД суддя уникає повного та об`єктивного розгляду справи, що може свідчити про незаінтересованість у винесенні обґрунтованого рішення.

Розглянувши вищевказану заяву про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10900/19, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Частинами 1-2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За висновками суду, викладені у заяві твердження позивача за зустрічним позовом є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з визначеними процесуальним законом підставами для відводу судді.

При цьому, суд зазначає наступне.

Статтею 126 Конституції України проголошено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України).

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Частиною 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

У п. 11 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів вказано, що незалежність має бути як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін у будь-якій справі, у якій судді повинні винести своє рішення.

Слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Крім того, слід зауважити, що відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Тобто, з наведеного у сукупності полягає, що неупереджений розгляд справи є однією з найголовніших засад здійснення господарського судочинства, а також основоположним правом особи, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наразі, суд зазначає, що твердження позивача за зустрічним позовом про упередженість судді та її незаінтересованість у винесенні обґрунтованого судового рішення є безпідставними та такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування.

Так, в силу приписів частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальним рішенням суддів, не свідчить про упередженість цих суддів та не є підставою для їх відводу відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

В контексті означеного суд вважає за необхідне звернути увагу позивача за зустрічним позовом на те, що згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Тобто, нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

В даному випадку, мотивування заявленого відводу ґрунтуються на непогоджені з діями щодо відмови у задоволенні поданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Компанії Ферта Холдінг ЛТД, тобто, зводяться виключно до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України, що не може свідчити про існування упередженості судді в розгляді відповідної справи та бути підставою для його відводу, а у випадку незгоди учасника судового процесу з відповідними діями останній не позбавлений права на оскарження відповідного судового рішення у встановленому законом порядку з включенням відповідних заперечень до апеляційної скарги.

За таких обставин, доводи позивача за зустрічним позовом щодо наявності підстав для відводу судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10900/19 не підтверджуються матеріалами справи, а наявності інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді, не встановлено.

Згідно з частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням наведених обставин, вимог процесуального законодавства та прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10900/19.

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Пунктом 5 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

З огляду на викладене вище, суд визнає відвід, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» необґрунтованим, та зупиняє провадження у справі № 910/10900/19 до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10900/19.

На підставі викладеного та керуючись статтями 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10900/19, який заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо».

2. Зупинити провадження у справі № 910/10900/19 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10900/19.

3. Передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.01.2020 року.

Суддя В.С. Ломака