ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 січня 2020 року №4, м. Черкаси справа № 10/2180

Вх.суду № 34854/19 від 15.11.2019

Господарський суд Черкаської області

у складі головуючого судді Хабазні Ю.А.,

із секретарем судового засідання Ковбою І.М.

за участю у судовому засіданні: Носань Н.С. (від позивача, ліквідатор банкрута, особисто), Василенка С.І. (від боржника у особі ліквідатора банкрута, адвокат, за ордером, особисто) Архипенко О.А. (від відповідача, адвокат, за ордером, особисто), Головні І.Я. (прокурор відділу прокуратури Черкаської області, особисто),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду позовну заяву від 14.11.2019 №02-31/509, якій автоматизованою системою присвоєно №925/1352/19,

позивача, боржника у особі ліквідатора банкрута,

до відповідача, ОСОБА_1 ,

про витребування майна,

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Управління Пенсійного фонду України в м.Сміла,

до боржника, Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон",

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1.Позивачем (боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Носань Н.С.) у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 14.11.2019 №02-31/509 з вимогами: витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" частину нежитлових приміщень корпусу №21, реєстраційний номер 5, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1412,9 кв.м; зареєструвати право власності Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" на частину нежитлових приміщень корпусу №21, реєстраційний номер 5, розташованих за адресою: вул.Мазура,30/1, м.Сміла, Черкаська область, площею 1412,9 кв.м.

2. До дня судового засідання представником відповідача, адвокатом Архипенком О.А., подано клопотання без дати і номеру (вх.суду №600/20 від 14.01.2020) із вимогами: зобов`язати ліквідатора банкрута сплатити судовий збір в повному обсязі у справі №925/1352/19; у разі несплати ліквідатором банкрута до встановленого судом строку повного розміру судового збору, постановити ухвалу про залишення позову без розгляду.

3. У судовому засіданні присутній представник відповідача заявлене ним клопотання підтримав і пояснив, що позовна заява була подана ліквідатором банкрута без додержання вимог ст.162-164 Господарського-процесуального кодексу України; що у позовній заяві клопотання позивача про розстрочку або звільнення від сплати судового збору відсутнє, проте суд, всупереч вимог ст.162 Господарського-процесуального кодексу України, відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду, чим порушив основні принципи судочинства: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, неприпустимість зловживання процесуальним правом та інші.

Ліквідатор банкрута проти задоволення клопотання заперечив і пояснив, що питання про залишення позовної заяви без розгляду вирішується судом на стадії прийняття її до розгляду з постановленням відповідної ухвали; що суд, постановляючи ухвалу від 27.11.2019 про прийняття позовної заяви боржника у особі ліквідатора банкрута підстав для залишення її без розгляду не знайшов; що позовна заява, подана ліквідатором банкрута у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, по суті є заявою, що розглядається у межах справи про банкрутство; що Законом України "Про судовий збір" сплати судового збору за подання у межах справи про банкрутство позовної заяви про витребування майна на користь боржника, про скасування державної реєстрації права власності чи про проведення державної реєстрації права власності не передбачено.

Присутній у судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

4.При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс).

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

5. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

6.Відповідно до ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

6.1.Відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства:

ч.1 ст.7. Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським-процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею;

ч.2 ст.7. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, (...), спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно (...).

6.2. Згідно із ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, судовий збір підлягає сплаті лише у випадках і за ставками, які прямо і недвозначно передбачені Законом України "Про судовий збір".

Сплату судового збору за подання заяв і скарг у межах справи про банкрутство у випадках і за ставками, передбаченими підпунктами 5 - 10 пункту 2 частини 2 статті 4 цього Закону.

Закон України "Про судовий збір" не передбачає сплати судового збору за подання у межах справи про банкрутство позовної заяви про повернення (витребування) майна боржника, про скасування державної реєстрації права власності чи про проведення державної реєстрації права власності на таке майно.

Сплата судового збору по аналогії закону не здійснюється.

Зокрема, підп.10 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено сплату судового збору за подання "заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство". Подання таких заяв було передбачено ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон №4212-VI). Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, внесеними до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011, тобто до 19.01.2013, далі - Закон №2343-XII) можливості подання таких заяв не передбачав, як і Закон України "Про судовий збір" не передбачав необхідності сплати судового збору за їх подання до набрання чинності Законом №4212-VI. Відповідно ж до Кодексу України з процедур банкрутства:

а) передбачено подання заяв "про визнання правочинів (договорів) недійсними" (статті 7, 42, 44, 48, 50, 61, 73), за подання яких відповідно Закону України "Про судовий збір" передбачено сплату судового збору;

б) передбачено подання заяв: з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; про визнання недійсними результатів аукціону; про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; про стягнення заробітної плати; про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника; про визнання випуску додаткових акцій боржника таким, що не відбувся, або недійсним; інших вимог до боржника та учасників справи (статі 7, 44, 53 та ін.), за подання яких відповідно Закону України "Про судовий збір" сплату судового збору не передбачено;

в) взагалі не передбачено можливості подання заяв "про спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство" (такий вид заяв виключено), хоча норма про сплату судового збору у такому випадку залишається чинною і не може бути застосована.

7.Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

Вимоги "про витребування майна на користь боржника, про скасування державної реєстрації права власності чи про проведення державної реєстрації права власності" не відносяться до вимог "про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство", тому оплаті судовим збором не підлягають.

За таких обставин, суд вважає, що заявлене представником відповідача, адвокатом Архипенком О.А., клопотання без дати і номеру (вх.суду №600/20 від 14.01.2020) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Архипенко О.А., без дати і номеру (вх.суду №600/20 від 14.01.2020) повністю.

Ухвала суду набрала законної сили 14.01.2020 і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено і підписано 15.01.2020.

Направити цю ухвалу рекомендованим листом відповідачу, позивачу.

Суддя Ю.А. Хабазня

С-3