СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" січня 2020 р. Справа № 922/1795/19

Суддя-доповідач Бородіна Л.І., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 (суддя Погорелова О.В.), ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області у м. Харкові о 09год.58хв., повний текст якого складений 16.12.2018,

у справі №922/1795/19,

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, м.Дергачі,

до 1-го відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків,

2-го відповідача: ОСОБА_1 , м.Харків,

3-го відповідача: Фермерського господарства "Фацелія 2017", м.Харків,

про визнання наказів незаконними, визнання договорів оренди недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земельних ділянок у відання держави,

ВСТАНОВИЛА:

10.06.2019 Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Фацелія 2017" про:

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.09.2015 №1503-СГ про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовним розміром 15,6014 га за рахунок земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.09.2015 №1504-СГ про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовним розміром 12,3525 га за рахунок земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 №5815-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 15,6014га (кадастровий номер :02:000:1169) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 №5817-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 12,3525 га (кадастровий номер :04:000:0979) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання недійсним договір оренди землі площею 15,6014га із кадастровим номером №:02:000:1169 від 09.09.2016, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 20.12.2016 (номер запису про інше речове право 18257008), площею 15,6014 га із кадастровим номером №:02:000:1169, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним договору оренди землі площею 12,3525 га від 09.09.2016 із кадастровим номером №:04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 20.12.2016 (номер запису про інше речове право 18248941), площею 12,3525 га із кадастровим номером №:04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Фермерське господарство "Фацелія 2017" та ОСОБА_1 повернути у відання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки державної власності, загальною площею 27,9539 га (12,3525 га та 15,6014 га), кадастрові номери №:02:000:1169, :04:000:0979, які розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області (т.1, а.с. 5-115).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 у справі №922/1795/19 позов задоволено повністю.

Визнано незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.09.2015 №1503-СГ про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовним розміром 15,6014 га за рахунок земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області.

Визнано незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.09.2015 №1504-СГ про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовним розміром 12,3525 га за рахунок земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області.

Визнано незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 №5815-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 15,6014 га (кадастровий номер :02:000:1169) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області.

Визнано незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 №5817-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 12,3525 га (кадастровий номер :04:000:0979) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області.

Визнано недійсним договір від 09.09.2016, оренди землі площею 15,6014 га із кадастровим номером №:02:000:1169, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 .

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 20.12.2016 (номер запису про інше речове право 18257008), площею 15,6014 га із кадастровим номером №:02:000:1169, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір від 09.09.2016, оренди землі площею 12,3525 га із кадастровим номером №:04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 .

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 20.12.2016 (номер запису про інше речове право 18248941), площею 12,3525 га із кадастровим номером №:04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 .

Зобов`язано Фермерське господарство "Фацелія 2017" та ОСОБА_1 повернути у відання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки державної власності, загальною площею 27,9539 га (12,3525 га та 15,6014 га), кадастрові номери №:02:000:1169, :04:000:0979, які розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області (т.2, а.с. 176-191).

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 09.01.2020 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 у справі №922/1795/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст судового рішення отримано ним 21.12.2019, що свідчить, на його думку, про поважність причин пропуску строку.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно із частиною 1 статті 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.116 ГПК України ).

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, перебіг строку на апеляційне оскарження у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин рішення суду починається з наступного дня після настання події, а саме -підписання судового рішення. З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом 05.12.2019, повний текст складено та підписано 16.12.2019, отже строк подання апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів сплив 08.01.2020, тоді як скаржник звернувся з апеляційною скаргою до Господарського суду Харківської області 09.01.2020, що вбачається з відомостей ПАТ "Укрпошта", зазначених на конверті.

З наведеного вбачається, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 ГПК України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на те, що повний текст судового рішення отримано ним 21.12.2019, на підтвердження чого надав фотокопію першого аркушу оспорюваного рішення із відміткою внутрішньої вхідної кореспонденції ГУ Держгеокадастру у Харківській області, що не засвідчена жодним чином.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно із частинами 1,2 статтею 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно із частинами 1,2 статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4 статті 91 ГПК України).

Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляються нижче реквізиту.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, надана скаржником до матеріалів апеляційної фотокопія першого аркушу рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 №922/1795/19, що не засвідчена у порядку, встановленому чинним законодавством, не є належним та допустимим доказом отримання повного тексту оскаржуваного рішення 21.12.2019.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що належним доказом на підтвердження вручення поштової кореспонденції стороні є поштовий конверт або інший документ з відміткою підприємства поштового зв`язку, з якого вбачається дата отримання кореспонденції, яка надіслана судом стороні спору.

Розглянувши подану скаржником заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, зазначені у заяві, є недостатньо обґрунтованими (неповажними), що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням можливості скаржнику вказати інші підстави поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 3 статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви прокуратурою Харківської області сплачено судовий збір у розмірі 43136,42грн, про що свідчать, зокрема, платіжні доручення від 25.03.2019 №632 на суму 39294,42грн та від 16.05.2019 №1218 на суму 3842,00грн (т.1, а.с. 34,35).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що справляється з апеляційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 25933,50грн.

Натомість, при поданні апеляційної скарги скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі та про його наявність не зазначено в апеляційній скарзі.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною першою статті 259 ГПК України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок надсилання копій іншій учасникам у справі покладається на апелянта.

Відповідно до частини 1 статті 41 ГПК України учасниками у справах позовного провадження є сторони та треті особи.

Однак, в матеріалах, долучених до апеляційної скарги, відсутні належні докази направлення копій апеляційної скарги іншим учасникам справи та про їх наявність не зазначено в апеляційній скарзі.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши , що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 ГПК України та частини 3 статті 260 ГПК України, а саме: з пропуском строку на апеляційне оскарження та без належного обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, без доказів сплати судового збору та доказів направлення копій апеляційної скарги іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області слід залишити без руху на підставі статті 260 ГПК України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 у справі №922/1795/19 залишити без руху.

2. Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Л.І. Бородіна