ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" січня 2020 р. Справа№ 910/13158/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Гузир І.А.,

представників сторін:

згідно з протоколом судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу

Антимонопольного комітету України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 (повний текст ухвали складено 25.10.2019)

у справі № 910/13158/19 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юромаш»

до Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним рішення,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/13158/19 від 23.10.2019 відмовлено в задоволенні заяви Антимонопольного комітету України від 09.10.2019 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що всупереч вимогам ст. 145 ГПК України позивач не надав жодних доказів на підтвердження необхідності скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а всі мотиви і доводи, викладені у клопотанні від 09.10.2019, зводяться до переоцінки обставин, які вже були досліджені та оцінені господарським судом при постановленні ухвали про забезпечення позову.

Не погодившись із постановленою ухвалою, відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати цю ухвалу Господарського суду міста Києва у справі № 910/13158/19 від 23.10.2019.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі № 910/13158/19, розгляд справи призначено на 18.12.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 розгляд справи відкладено на 08.01.2020.

08.01.2020 від позивача надійшла заява про відвід суддів Євсікова О.О., Агрикової О.В., Чорногуза М.Г., в якій заявник зазначає про наявність у нього сумнівів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Позивач стверджує, що колегія суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Агрикова О.В., Чорногуз М.Г., безпідставно відклала розгляд апеляційної скарги з 18.12.2019 на 08.01.2020, оскільки сторони надали свої відзиви та пояснення, а сам факт неявки представника позивача в судове засідання, на думку заявника, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Статтею 39 ГПК України встановлено, що:

- питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі;

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість;

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід суддів, дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначалось вище, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі № 910/13158/19, розгляд справи призначено на 18.12.2019.

21.11.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юромаш" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення.

Представник позивача в судове засідання 18.12.2019 не з`явився, про причини неявки не повідомив; представник відповідача не заперечував проти відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів, враховуючи неявку представника позивача, а також з метою забезпечення прав на участь своїх представників у засіданні господарського суду, керуючись ст. 270 ГПК України, дійшла висновку про необхідність відкласти розгляд справи на 08.01.2020.

В свою чергу, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, справа підлягає передачі для визначення автоматизованою системою відповідно до ст. 32 ГПК України судді, який має вирішити питання про відвід, заявлений позивачем.

Керуючись ст.ст. 32, 39, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юромаш» про відвів суддів Євсікова О.О., Агрикової О.В., Чорногуза М.Г. у справі №910/13158/19 визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №910/13158/19 для визначення автоматизованою системою відповідно до ст. 32 ГПК України судді, який має вирішити питання про відвід, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Юромаш».

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз