ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" січня 2020 р.Справа № 922/4148/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Code&Care LLC про вжиття заходів забезпечення позову за вх. № 580 від 11.01.2020 по справі

за позовом Code&Care LLC (зареєстроване місцезнаходження: 108,West 13th str., Wilmington, Delawere 19801, USA; адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14А)
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Code&Care LLC звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 19496 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) доларів США в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у цій справі та перерахувати цю суму на розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , Банк: Wells Fargo Bank, N.A.; CA94104; SWIFT: WFBIUS6S. Відшкодування судових витрат позивач також просить покласти на відповідача.

Підставою позову є обставини щодо недотримання відповідачем умов Договору на розробку програмного забезпечення від 01.05.2018, які встановлюють заборону розголошення конфіденційної інформації (п.п.6.1, 6.2, 6.3).

Керуючись частиною шостою статті 176 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що відповідачем у позовній заяві вказано фізичну особу, що не є підприємцем, суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 .

02.01.2020 до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на "04" лютого 2020 р. о 11:30.

11.01.2020 представником позивача до канцелярії суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову за вх. № 580, в якій заявник просить накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Code&Care LLC (зареєстроване місцезнаходження: 108,West 13th str., Wilmington, Delawere 19801, USA) у розмірі 458156, 00 грн., що обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені під час проведення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову представник позивача зазначає, що 01 травня 2018 року між Позивачем (Замовником за Договором) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавцем за Договором) було укладено Договір на розробку програмного забезпечення (далі - Договір). Розділом 6 Договору Сторони передбачили умови конфіденційності, зокрема взяли на себе зобов`язання не розголошувати третім особам будь-яку інформацію, яка стала їм відома у зв`язку з підписанням цього Договору і виконанням передбачених ним обов`язків без попередньої письмової згоди другої сторони. Обов`язки з конфіденційності, покладені на Сторін цього Договору, діють протягом усього строку дії Договору і протягом 3 (трьох) років після розірвання/припинення строку його дії. Не вважається порушенням положень розділу 6 цього Договору надання інформації третім особам за згодою Замовника для реалізації п. 3.1. цього Договору (п. 6.1. Договору). Передбачення Сторонами цього розділу у Договорі обумовлене особливою цінністю будь-якої інформації, пов`язаної з цим Договором, для Замовника, який мав намір захистити будь-які відомості від їх нецільового використання та розголошення іншим особам. Таким чином, Сторони за взаємною згодою погодили взяття на себе обов`язків із забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, отриманої у зв`язку з укладенням та виконанням цього Договору. Однак, незважаючи на встановлення Сторонами заборони розповсюдження конфіденційної інформації, Відповідач грубо порушив умови конфіденційності, передбачені розділом 6 цього Договору. Позивач наполягає на тому, що під час роботи з Позивачем (компанією Code&Care LLC) Відповідач отримав всю інформацію про клієнтів Позивача, розроблені проекти, комп`ютерні програми, винаходи, дослідження, тобто усю конфіденційну інформацію про внутрішні процеси організації та діяльності компанії Code&Care LLC. Після виконання своїх обов`язків за Договором та отримання повної сплати за надані послуги, Відповідач почав працювати в іншій компанії під назвою "Dewais" - аутсорсинговій компанії з розробки програмного забезпечення, а саме став її співзасновником та на сьогоднішній день працює на посаді віце-президента цієї компанії. Порушення умов конфіденційності інформації полягає у тому, що отримавши конфіденційну інформацію під час роботи у Code&Care LLC, Відповідач використав її для власних цілей та цілей компанії "Dewais", співзасновником якої він є. Уклавши Договір, Позивач мав законний інтерес у тому, що його текст і інша інформація, що стосується Договору, будуть конфіденційними. У зв`язку з цим, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Code&Care LLC збитки у розмірі 458 156 грн.

В той же час, як вказує позивач, існує небезпека суттєвого ускладнення виконання рішення суду та поновлення законних прав Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки за ОСОБА_1 відсутнє будь-яке нерухоме майно згідно відомостей Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповідач може закрити всі існуючи банківські рахунки, у зв`язку з чим буде відсутня можливість списання грошових коштів з рахунків відповідача в банківських установах в межах виконавчого провадження.

Отже, позивач наполягає на тому, що Відповідач не виконує договірні зобов`язання перед Позивачем протягом значного часу та вказані зобов`язання не забезпечені ані майном Відповідача, ані в будь-який інший спосіб, а тому, у випадку списання грошових коштів та закриття рахунків Відповідача в банківських установах, може значно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист прав Позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, суд зазначає, що всупереч зазначеним вище положенням закону, позивач при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову не надав суду жодного доказу існування обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (закриття рахунків, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо), тоді як посилання позивача в заяві на відсутність у відповідача власного нерухомого майна та потенційну можливість закриття відповідачем існуючих банківських рахунків, а також ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Окрім того, з приводу доводів позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із ухиленням відповідачем від виконання договірних зобов`язань, слід зазначити, що факт ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань й завдання позивачу збитків не є встановленим, а підлягає встановленню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Також, при розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує позицію ЄСПЛ, яка викладена у рішенні по справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, а саме, принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточий проти України» зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні Code&Care LLC про вжиття заходів забезпечення позову ( вх. № 580 від 11.01.2020) по справі № 922/4148/19.

Керуючись ст.ст. 73-74, 86, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Code&Care LLC про вжиття заходів забезпечення позову ( вх. № 580 від 11.01.2020) по справі № 922/4148/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду в строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 13.01.2020.

Суддя В.В. Суслова
справа № 922/4148/19