ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. Справа№ 920/1121/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.11.2019 про повернення заяви про забезпечення позову

у справі № 920/1121/19 (суддя Джепа Ю. А.)

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_4

4. ОСОБА_5

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Маршал Плюс"

про переведення прав та обов`язків покупця за договорами міни та визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Маршал Плюс» про переведення прав та обов`язків покупця за договорами міни та визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства.

Разом з вказаним позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої заявник просив вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов`язаних із предметом спору.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.11.2019 у справі № 920/1121/19 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику на підставі ч. 4 ст. 140 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.11.2019 у справі № 920/1121/19 та направити заяву про забезпечення позову на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт вказує на безпідставне повернення місцевим господарським судом заяви про забезпечення позову з мотивів відсутності у ній пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, оскільки в силу приписів ч. 1 ст. 141 ГПК України суд вправі вимагати від особи, яка звернулась із заявою забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, що можуть бути спричинені забезпеченням позову. Тобто судом, на переконання позивача, не було враховано того, що вищенаведена вимога може висуватися судом з урахуванням конкретних обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Крім того, вирішення питання щодо розміру зустрічного забезпечення вирішується судом на підставі оцінки усіх обставин справи, а не пропозиції заявника. У зв`язку з цим, апелянт вважає, що на прийняття рішення суду про зустрічне забезпечення жодним чином не впливає пропозиція заявника, а тому відсутність такої пропозиції не є безумовною підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.11.2019 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи процесуальний строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали. Зобов`язано позивача направити до суду оригінал заяви про забезпечення позову.

16.12.2019 від позивача надійшло клопотання про долучення витребуваних судом документів.

У відповідності до повідомлень про вручення рекомендованого поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи, ухвала суду від 06.12.2019 отримана позивачем та відповідачем-5 13.12.2019 і 12.12.2019, відповідно. Тобто названі учасники справи є належним чином повідомленими про перегляд Північним апеляційним господарським судом даної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.11.2019.

Також рекомендована поштова кореспонденція з ухвалою суду від 06.12.2019 надсилалась на адресу відповідачів - 1, 2, 3, 4, яка міститься у матеріалах оскарження та зазначалась самими відповідачами в актах приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства та Статуті ТОВ «Маршал Плюс». Інша адреса відповідачів відсутня у матеріалах оскарження.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними врегульовані, зокрема Правилами.

Відповідно до абзацу третього пункту 116 Правил у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Зі статусу відстеження рекомендованих поштових відправлень на веб-сайті АТ «Укрпошта» вбачається, що судова кореспонденція, що надсилалась за наявною в матеріалах справи адресою відповідачів, по закінченню п`ятиденного строку зберігання та повернуто за зворотною адресою з відміткою: «інші причини, що не дали змогу вручити»; «за даною адресою не проживає»; «за закінченням строку зберігання».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Поряд з цим, судова колегія звертає увагу на те, що згідно зі ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 про відкриття апеляційного провадження була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua), тобто усі учасники справи користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до реєстру мали можливість ознайомитися зі змістом вказаної ухвали.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з цим, застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989) (аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 908/98/18; від 13.09.2019 у справі № 904/4105/18).

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачі-1, 2, 3 в суді першої інстанції подавали відзиви на позовну заяву (ухвала суду від 17.12.2019, що розміщена в реєстрі), отже останні поінформовані про наявність судового розгляду у даній справі та, відповідно, за допомогою відкритого доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень мали можливість ознайомитись зі змістом ухвали суду від 06.12.2019.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія вважає, що судом було вчинено необхідні дії, спрямовані на належне повідомлення, зокрема, відповідачів-1, 2, 3, 4 у даній справі про перегляд в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а тому неотримання рекомендованих поштових відправлень, направлених за останньою відомою суду адресою - не є підставою для порушення розумних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих п. 10 ч. 3 ст. 2, ст. 256 ГПК України.

Відзивів на апеляційну скаргу від відповідачів не надходило.

Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові).

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні судом не встановлено, дана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах оскарження документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали оскарження у даній справі, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

07.11.2019 ОСОБА_1 до Господарського суду Сумської області подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просила заборонити загальним зборам ТОВ «Маршал Плюс» приймати наступні рішення: 1) про внесення змін до Статуту товариства, щодо перерозподілу часток учасників товариства у статутному капіталі товариства; про внесення змін до Статуту та затвердження нової редакції; про звільнення із займаної посади директора товариства та призначення нового директора товариства; 2) Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівника ТОВ «Маршал Плюс», часток учасників товариства, про внесення змін до Статуту товариства та затвердження нової редакції Статуту товариства, прийнятих одноособово від імені загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Маршал Плюс» Юрченком П.В. до розгляду справи по суті; 3) зупинити дію реєстраційних записів державного реєстратора Хотінської селищної ради Сумської району Сумської області Панченка Ірини Валеріївни, щодо зміни складу та інформації про засновників ТОВ «Маршал Плюс», що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 3012311 від 02.09.2019 та за № 4012311 від 11.10.2019.

Повертаючи заяву про забезпечення позову позивачу на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України, місцевий господарський суд виходив з того, що вона не відповідає вимогам ст. 139 ГПК України, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову.

Однак, судова колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для повернення заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Частиною 1 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 ГПК України).

Порядок застосування інституту зустрічного забезпечення унормовано приписами ст. 141 ГПК України, згідно якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Виходячи з аналізу наведених норм, застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом суду. Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутність пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення не може бути безумовною підставою для її неприйняття та повернення.

Крім того, судова колегія вважає слушними аргументи апеляційної скарги про те, що визначення або відсутність в заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення не впливає на вирішення судом питання щодо його застосування. До того ж, положення чинного процесуального закону не встановлюють обов`язку суду у будь-якому випадку при задоволенні заяви про забезпечення позову застосувати інститут зустрічного забезпечення.

Суд апеляційної інстанції, при прийнятті даної постанови, враховує правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 904/661/19, від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, згідно яких частиною 1 статті 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм ст. ст. 139, 140 ГПК України.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про повернення позивачу заяви про забезпечення позову не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів оскарження у даній справі до Господарського суду Сумської області для розгляду вказаної заяви. При цьому, витребуваний згідно ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 оригінал заяви про забезпечення позову з додатками передається до суду першої інстанції на розгляд.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.11.2019 підлягає задоволенню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду та передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору за подання даної апеляційної скарги підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним спору, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269-271, п. 6 ч. 1 ст. 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.11.2019 у справі № 920/1121/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.11.2019 у справі № 920/1121/19 скасувати.

3. Оригінал заяви про забезпечення позову б/н від 07.11.2019 (вх.№3444к від 07.11.2019) з додатками та матеріали оскарження у справі № 920/1121/19 передати на розгляд Господарському суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець