ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"16" січня 2020 р. Справа№ 910/6536/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Хрипуна О.О.

Куксова В.В.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Волошин О.І. за довіреністю від 21.01.2019;

від відповідача 1: Жук Ю.О. за довіреністю від 09.01.2020; Музика В.Ф. за довіреністю від 05.12.2019;

від відповідача 2: не з`явився;

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 (повний текст складено 28.08.2019)

у справі №910/6536/19 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна"

до Держави Україна в особі

1. Головного управління ДФС у м. Києві

2. Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві

про стягнення 3 050 135,55 грн.,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" інфляційні втрати у розмірі 2472879 грн. 27 коп., 3% річних у розмірі 405835 грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 43 180 грн. 73 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Головне управління ДФС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спірні правовідносини не є цивільними або господарськими, а відносяться податкових відносин і до них не підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

16 січня 2020 року представником відповідача 1 (апелянта) подано клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/4590, предметом розгляду якої є відносини, аналогічні тим, що розглядаються у даній справі.

Представники відповідача 1 (апелянта) у судовому засіданні підтримали клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти зупинення.

Розглянувши доводи та аргументи апеляційної скарги, заслухавши думку представників позивача і відповідача 1, дослідивши обставини справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що клопотання відповідача 1 підлягає задоволенню, а провадження клопотання у справі підлягає зупиненню з наступних підстав.

Предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення інфляційні втрати у розмірі 2472879 грн. 27 коп., 3% річних у розмірі 405835 грн. 85коп., які нараховані позивачем на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку із простроченням відшкодування товариству з Державного бюджету України суми податку на додану вартість.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Бруманеску проти Румунії" дійшов висновку про те, що принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права, і для того, щоб судове рішення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно, щоб воно було розумно передбачуваним. Отже, забезпечення єдності судової практики є нічим іншим, як реалізацією принципу правової визначеності.

У той же час, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу №910/4590/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про стягнення грошових коштів, на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Підставою передачі справи стало те, що скаржник оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції та вважає, що спір у справі не відноситься до юрисдикції господарського суду, а має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою від 11.11.2019 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №910/4590/19 та призначила її до розгляду.

При цьому, зі змісту судових рішень у справі №910/4590/19 вбачається, що предметом її розгляду є також вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат коштів, нарахованих у зв`язку із простроченням відшкодування ПДВ.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку, згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою забезпечення єдності судової практики, враховуючи підстави для передачі справи №910/4590/19 на розгляд Великої Палати Верхового Суду, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта щодо необхідності зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку судового рішення у справі №910/4590/19 та вирішення питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах (щодо предметної підсудності та суб`єктної юрисдикції).

Керуючись ст.ст. 42, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Головного управління ДФС у м. Києві.

2. Зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/4950/19.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 20.01.2020.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.О. Хрипун

В.В. Куксов