ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2020 р. Справа№ 19/037-12

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

на ухвалу господарського суду Київської області від 24.07.2019 р.

у справі № 19/037-12 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича

за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України та публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - CESKOSLOVENSKA OBCHODNI BANKА

про стягнення 826 320,23 дол. США та 555 218,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року заступник прокурора Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України та публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про стягнення 826 320,23 доларів США та 555 218,00 грн. заборгованості за договором про надання гарантії № 91 від 12.12.2005 р., з яких 826 320,23 доларів США заборгованості за гарантією, 52 966,42 грн. заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії, 13 663,01 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за обслуговування гарантії та 488 588,57 грн. пені за несвоєчасне відшкодування грошових коштів по гарантії.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. у справі № 19/037-12, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2013 р., позов задоволено повністю: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" 826 320,23 доларів США, що по курсу НБУ становить 6 602 298,64 грн. заборгованості за гарантією; 52 996,42 грн. заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії; 13 663,01 грн. пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди за обслуговування гарантії; 488 588,57 грн. пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" в доход Державного бюджету України 64 380,00 грн. судового збору.

04.06.2013 р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. видано відповідні накази № 19/037-12.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2015 р., яка залишена без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 р. та Вищого господарського суду України від 19.10.2015 р., заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про відстрочення виконання рішення від 27.03.2013 р. у справі № 19/037-12 задоволено; відстрочено виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. у справі № 19/037-12 на 10 місяців починаючи з дня винесення ухвали до 23.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.12.2015 р. у справі № 19/037-12 відмовлено у задоволенні спільної заяви публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" та товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами на стадії виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 р.; відмовлено в затвердженні мирової угоди, укладеної між публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на стадії виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 р.

Вказаний судовий акт скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. та прийнято нове рішення, яким задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 р.; затверджено мирову угоду в редакції, мирової угоди, укладеної 05.11.2015 р. між публічним акціонерним товариством акціонерного банку "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр".

18.04.2019 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (далі - боржник) звернулось до господарського суду Київської області зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій просило визнати незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо відкриття виконавчого провадження на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. про затвердження мирової угоди у справі № 19/037-12.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.06.2019 р. задоволено скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у справі № 19/037-12; визнано незаконною постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича № 58471104 від 22.02.2019 р., якою відкрито виконавче провадження про примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. про затвердження мирової угоди у справі № 19/037-12 щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" коштів у розмірі 819 480,99 дол. США, заборгованості за гарантією № 91 та 555 248,00 грн., що складається з суми заборгованості по несплаті комісійної винагороди за обслуговування гарантії, пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії, що на момент відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 21 798 844,89 грн.

24.06.2019 р. публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - стягувач) звернулось до господарського суду Київської області зі скаргою № 117/1643/2019 від 21.06.2019 р. на дії приватного виконавця, пов`язані з прийняттям приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем постанови щодо повернення стягувачу виконавчого документа у справі № 19/037-12.

На думку скаржника, висновки приватного виконавця щодо перешкоджання стягувача проведенню виконавчих дій не відповідають фактичним обставинам та не підтверджені належними доказами.

За твердженням скаржника, ним не вчинялись дії, які могли б бути підставою для повернення виконавчого документа № 19/037-12 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", тим більше, що у приватного виконавця достатньо засобів для належного виконання виконавчого документа, однак у ході виконавчого провадження не вжито всіх необхідних заходів для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного та у повному обсязі виконання виконавчого документа № 19/037-12, виданого 23.02.2016 р. Київським апеляційним господарським судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2019 р. закрито провадження з розгляду скарги публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича з винесення постанови від 05.06.2019 р. у виконавчому провадженні № 58471104 про повернення стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого документа № 19/037-12.

Закриваючи провадження з розгляду скарги стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки господарським судом Київської області 10.06.2019 р. визнано незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича № 58471104 від 22.02.2019 р. про відкриття виконавчого провадження, то підстави для з`ясування обставин прийняття постанови, якою повернуто виконавчий документ стягувачу відсутні, адже припинив існування предмет спору з моменту встановлення безпідставності відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до господарського суду Київської області для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказував на те, що мирова угода від 05.11.2015 р. затверджена постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. у справі № 19/037-12 відповідає вимогам законодавства і є виконавчим документом, проте суд першої інстанції необґрунтовано послався на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2019 р. у справі № 19/037-12, якою визнано незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича № 58471104 від 22.02.2019 р. щодо відкриття виконавчого провадження. За твердженням апелянта зазначене мотивування суду не регламентовано статтею 231 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає перелік підстав, при наявності яких суд закриває провадження. Окрім того, на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2019 р. у справі № 19/037-12 стягувачем була подана апеляційна скарга, тож судом першої інстанції передчасно здійснено невірну правову оцінку наявним у справі доказам.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2019 р. у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали; відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 23.12.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 р. оголошено перерву у розгляді справи до 03.01.2020 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Смірнова Л.Г., Поляк О.І.

У судовому засіданні 03.01.2020 р. представник стягувача та прокурор доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити і скасувати оскаржувану ухвалу. Представник боржника просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Інші представники сторін не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання; за висновками суду неявка представників позивача-1, третьої особи та приватного виконавця не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд першої інстанції помилково закриваючи провадження, тим самим залишив поза увагою доводи скарги іншої сторони - стягувача, тоді як обидві сторони виконавчого провадження є рівними і мають рівні права як на подання скарги, так і на її розгляд компетентним судом на принципах судочинства, встановлених Конституцією України.

Виконавче провадження, згідно статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", здійснюється, з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 341 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за заявою стягувача № 110/4837/2019 від 21.02.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича постановою від 22.02.2019 р. відкрито виконавче провадження № 58471104 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в розмірі 819 480,99 дол. США заборгованості за гарантією № 91 та 555 248,00 грн., що складається з сум заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії, пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди за обслуговування гарантії, пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії; згідно заяви стягувача - публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" станом на 11.02.2019 р. заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" з урахуванням здійснених погашень становить 807 285,99 дол. США, що станом на момент відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 21 798 844,89 грн.; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2 179 884,48 грн.

Вказане виконавче провадження відкрито на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. у справі № 19/037-12, якою затверджено мирову угоду, в редакції, мирової угоди, укладеної 05.11.2015 р. між публічним акціонерним товариством акціонерного банку "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр".

В подальшому, 05.06.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Говоровим П.В. прийнято постанову у виконавчому провадженні № 58471104 про повернення виконавчого документа № 19/037-12 стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування підстав повернення виконавчого документа № 19/037-12 стягувачу приватним виконавцем зазначено, що в ході примусового виконання 20.03.2019 р. та 28.05.2019 р. стягувачу було скеровано вимоги щодо надання інформації та копій необхідних документів; попереджено про повернення виконавчого документа на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Проте, станом на 05.06.2019 р. стягувачем не надано жодних документів та інформації, яка запитувалась вимогами від 20.03.2019 р. та від 28.05.2019 р., у зв`язку з чим виконавчий документ підлягає поверненню.

Надаючи оцінку діям приватного виконавця на їх відповідність вимогам чинного законодавства, колегія суддів виходить з такого.

Виконання судових рішень здійснюється виконавчою службою у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р. та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного/приватного виконавця.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних/приватних виконавців.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Щодо закриття судом першої інстанції провадження з розгляду скарги, колегія суддів враховує наступне.

В силу дії пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з вказаної процесуальної норми, вона регулює питання, що пов`язане з розглядом справи за наслідком розгляду позовної заяви (за відкритим за позовною заявою провадженням).

Водночас, питання щодо оскарження дій або бездіяльності приватного виконавця і подачі відповідної скарги регулюється розділом Господарського процесуального кодексу України, а саме статтями 339-345 Господарського процесуального кодексу України.

Тож в даному випадку законодавець передбачив дві можливості розгляду скарги та винесення за наслідком її розгляду рішень у вигляді судових ухвал лише щодо: 1) визнання таких дій (рішень, бездіяльності) неправомірними і зобов`язанням усунути відповідні порушення; 2) відмови в задоволенні скарги. При цьому, розділ Господарського процесуального кодексу України не передбачає можливості закриття провадження за відповідною скаргою та не має відсилочної норми щодо застосування статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 275 та п. 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

За приписами ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

За змістом п. 9 розділу І "Загальні положення" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р. № 2832/5) визначено, що вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

Пунктом 4 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Враховуючи наведене, приватний виконавець в межах виконавчого провадження має доступ до відповідних державних реєстрів та має право звернення до державних органів для перевірки необхідної йому інформації для встановлення заборгованості боржника. Звернувшись до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем було визначено розмір заборгованості боржника, а отже ненадання стягувачем на запит приватного виконавця інформації щодо розміру заборгованості боржника не є перешкодою у проведенні виконавчих дій, тому державний виконавець безпідставно повернув виконавчий документ стягувачу згідно з п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Слід також зазначити, 26.06.2019 р. стягувачем повідомлено листом № 110/17923/2019 від 12.06.2019 р. приватного виконавця Говорова П.В. про те, що за виконавчим документом № 19/037-12 від 23.02.2016 р. заборгованість боржника становить 819 480,99 дол. США та 555 248,00 грн.; загальна сума здійснених погашень після затвердження судом мирової угоди - 12 195,00 дол. США та 555 248,00 грн.; заборгованість за даним виконавчим документом на 12.06.2019 р. становить 807 285,99 дол. США.

За таких обставин, вимога скаржника про визнання незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, що полягають у винесенні постанови у виконавчому провадженні ВП № 58471104 від 05.06.2019 р. про повернення стягувачу виконавчого документа (постанова № 19/037-12 від 23.02.2016 р.) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково (оскільки апелянт помилково просив передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду), оскаржувану ухвалу - скасувати та задовольнити скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" про визнання незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 24.07.2019 р. у справі № 19/037-12 частково задовольнити.

Ухвалу господарського суду Київської області від 24.07.2019 р. у справі № 19/037-12 скасувати.

Задовольнити скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича.

Визнати незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 58471104 від 05.06.2019 р. про повернення виконавчого документа № 19/037-12 стягувачу.

Матеріали справи № 19/037-12 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст складено 20.01.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

О.І. Поляк