РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020Справа № 922/1465/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Комунального підприємства «Харківводоканал», м. Харків

до Держави в особі Міністерства фінансів України, м. Київ

за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, м. Київ

за участі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державної казначейської служби України, м. Київ

про відшкодування шкоди у розмірі 74 768 244, 37 грн,

Представники:

від позивача: Шульжук Т.Р.;

від відповідача: Іваницька Т.Б.;

від третьої особи -1: не з`явились;

від третьої особи -2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Держави в особі Міністерства фінансів України про відшкодування шкоди у розмірі 74 768 244,37 грн, завданої внаслідок протиправної бездіяльності Міністерства фінансів України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протиправна бездіяльність Міністерства фінансів України встановлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного суду у постанові від 12.02.2019 у справі №820/1410/18, відповідно позивач має право на відшкодування завданої шкоди, згідно ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Господарський суд Харківської області ухвалою від 21.05.2019 передав справу №922/1465/19 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.06.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 11.07.2019.

08.07.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, посилаючись на те, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки всі питання вирішені під час розгляду справи №820/1410/18 і на даний час відкрито виконавче провадження, щодо примусового виконання рішення, а саме, щодо зобов`язання Міністерства фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 №332 на загальну суму 74 768 244,37 грн та довести рішення до відома Казначейства.

11.07.2019 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 01.08.2019.

22.07.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій викладено заперечення на доводи відповідача, зокрема зазначено, що прийняття рішення про фінансування субвенцій 2017 року у 2019 році не створює наслідків відновлення порушеного майнового права КП «Харківводоканал», оскільки бюджетне законодавство не передбачає такий публічно-фінансовий механізм сатисфакції у разі протиправної бездіяльності органу державної влади, який бере участь у бюджетному процесі.

01.08.2019 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 02.09.2019.

02.09.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.09.2019.

30.09.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2019.

10.10.2019 через відділ діловодства суду третьою особою -1 подані пояснення по справі.

10.10.2019 через відділ діловодства суду позивач подав клопотання про зупинення провадження у справі №922/1465/19 до ухвалення рішення об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №1740/1838/18, обґрунтовуючи її тим, що касаційний адміністративний суд в ухвалі від 12.02.2019 у справі №1740/1838/18 вирішив відійти від правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №820/1410/18 (справа КП «Харківводоканал» щодо встановлення факту протиправності бездіяльності Міністерства фінансів України) та передати справу № 1740/1838/19 на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі відмовлено з підстав ч. 3 ст. 195 ГПК України.

11.01.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові пояснення по справі.

У судове засідання 13.01.2020 з`явились представники позивача та відповідача, представники третіх сторін у судове засідання не з`явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача, в свою чергу, проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 Харківським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі №820/1410/18 за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до Міністерства фінансів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, яким позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення про перерахування комунальному підприємству «Харківводоканал» субвенції на погашення різниці в тарифах відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 від 27.06.2017 р. №3-21/з, від 13.11.2017 р. №36-21/з, від 13.11.2017 р. №39-21/з, від 13.11.2017 р. №41-21/з, від 17.11.2017 р. №38-21/з, від 19.12.2017 р. №51-21/з та недоведення цього рішення до відома Казначейства, а також зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 від 27.06.2017р. №3-21/з, від 13.11.2017 р. №36-21/з, від 13.11.2017 р. №39-21/з, від 13.11.2017 р. №41-21/з, від 17.11.2017 р. №38-21/з, від 19.12.2017 р. №51-21/з та довести рішення до Казначейства.

Судовий акт Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №820/1410/18 залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 та постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.02.2019.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судами в цих судових актах встановлено наступне.

КП «Харківводоканал» є єдиним підприємством, яке здійснює централізоване водопостачання та водовідведення м. Харкова та 52 населених пунктів Харківської області, працюючи в умовах дії тарифів, встановлених державним органом - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які не покривають фактичних витрат підприємства.

Гарантією реалізації державної політики, направленої на підтримку та стабілізацію роботи позивача, є щорічне виділення, відповідно до Законів про Державний бюджет України, коштів на погашення різниці в тарифах, що передбачає право позивача на погашення існуючої заборгованості, у тому числі, з податкових платежів, коштами державного бюджету.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» (додаток № 3 «Розподіл видатків Державного бюджету України на 2017 рік») передбачено виділення субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі по тексту субвенція).

Кабінетом Міністрів України, на виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та частини другої статті 97 Бюджетного кодексу України, прийнято постанову від 18.05.2017 № 332, якою затверджено Порядок та умови надання у 2017 році вказаної субвенції (далі - Порядок № 332), в якому визначено детальний механізм виділення коштів субвенції та проведення взаєморозрахунків.

КП «Харківводоканал» укладено договори про організацію взаєморозрахунків до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332 на загальну суму 123 015 395,73 грн для погашення заборгованості КП «Харківводоканал» з податку на додану вартість: від 27.06.2017 № 3-21/з та № 4-21/з, від 13.11.2017 № 36-21/з, № 39- 21/з та № 41-21/з, від 17.11.2017 № 38-21/з, від 19.12.2017 № 51-21/з.

Сторонами зазначених договорів, окрім КП «Харківводоканал», є Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (далі - ГУ ДКСУ в Харківській області), Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації, Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації.

У відповідності до пункту 3 договорів Казначейство перераховує кошти Головному управлінню Державної казначейської служби України у Харківській області на підставі рішення Мінфіну.

Пунктами 4, 5, 6, 7 договорів визначено механізм послідовної передачі суми коштів, перерахованої Головному управлінню ДКСУ в Харківській області Державним казначейством України, від ГУ ДКСУ в Харківській області до КП «Харківводоканал».

Згідно з пунктом 8 договорів КП «Харківводоканал» перераховує до загального фонду Державного бюджету кошти на погашення податкового боргу, у тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму такого реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) боргу в сумі, визначеній кожним договором.

Підпунктом 2 пункту 9 вказаних вище договорів передбачено обов`язок його учасників не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору, а відповідно до пункту 10 договорів встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання своїх зобов`язань за договором відповідно до законодавства.

Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, відповідно до пункту 7 договорів, брав на себе зобов`язання перерахувати кошти на рахунок КП «Харківводоканал» для погашення різниці у тарифах на погашення заборгованості з податку на додану вартість на загальну суму 123 015 395,73 грн.

Однак, процедура розрахунків була проведена лише за договором від 27.06.2017 № 4-21/з, кошти на виконання решти договорів на рахунок КП «Харківводоканал» не надійшли, що позбавило позивача можливості розрахуватися по боргових зобов`язаннях перед державним бюджетом з податку на додану вартість на загальну суму 74 768 244,37 грн.

Наявність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість зафіксовано довідками про розмір заборгованості від 19.06.2017, 02.11.2017, 17.11.2017, 11.12.2017, виданими Харківським управлінням офісу ВПП ДФС. Станом на 11.12.2017 розмір заборгованості складав 75 077 695,13 грн.

У зв`язку з неотриманням коштів відповідно до укладених договорів, КП «Харківводоканал» звернулося з листом від 09.01.2018 № 01.01-14/57-18 до Мінрегіонрозвитку України, як до головного розпорядника субвенції та відповідального виконавця бюджетної програми, в якому просило повідомити причини відсутності фінансування.

Листом від 16.01.2018 № 8/10-52-18 Мінрегонрозвитку України повідомив позивача про те, що на виконання пункту 7 Порядку № 332 до Мінрегіонрозвитку України надійшли договори про організацію взаєморозрахунків за участі КП «Харківводоканал» № 3/21-з, № 4-21-3, № 36/21-з, № 51-21/з, № 41-21/з. № 39-2І/з, № 38-2 І/з, які у складі зведених реєстрів № 5-ЗФ та № 18- ЗФ. № 21-ЗФ було направлено до Мінфіну. Зазначив, що з метою надання роз`яснень щодо причин відсутності фінансування договорів Мінрегіонрозвитку України лист позивача від 09.01.2017 направлено до Мінфіну для надання відповіді підприємству.

У відповідь на звернення КП «Харківводоканал», направлене Мінрегіонорозвитку до Міністерства фінансів України, останнє повідомило про неможливість вчинити дії із залучення грошових зобов`язань з ПДВ 2017 року у розмірі 74 768 244,37 грн, як додаткового джерела субвенції на відшкодування різниці між фактичними витратами позивача та тарифами на комунальні послуги і, відповідно, забезпечити розрахунки за договорами, які укладені в рахунок зазначеного джерела, у зв`язку з невиконанням у минулому році запланованих надходжень з ПДВ.

Крім того, з постанови Верховного Суду від 12.02.2019 вбачається, що позивачем та всіма суб`єктами спірних правовідносин (зокрема, Мінрегонрозвитку України, Казначейством), окрім Міністерства фінансів України, виконані необхідні дії, спрямовані на отримання позивачем субвенції на погашення різниці у тарифах відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332, від 27.06.2017 № 3-21/з, від 13.11.2017 № 36-21/з, від 13.11.2017 № 39-21/з, від 13.11.2017 № 41-21/з, від 17.11.2017 № 38-21/з, від 19.12.2017 № 51-21/з. Зокрема, Мінрегіонрозвитку на підставі поданої Казначейством інформації сформував зведений звід договорів про взаєморозрахунки, стороною у яких є КП «Харківводоконал», та направив його до Мінфіну для перерахування субвенції.

У свою чергу Міністерством фінансів України, у порушення пункту 8 Порядку № 332, не було прийнято рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до визначених вище договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332 та не доведено їх до Казначейства, внаслідок чого виникли обставини, які позбавили позивача можливості своєчасно розрахуватися з бюджетом в установленому Урядом порядку, що призвело до збільшення відповідних податкових боргових зобов`язань останнього.

Отже, враховуючи встановлення судовим рішенням, яке набрало законної сили, протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення про перерахування КП «Харківводоканал» субвенції на погашення різниці в тарифах відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 від 27.06.2017 р. №3-21/з, від 13.11.2017 р. №36-21/з, від 13.11.2017 р. №39-21/з, від 13.11.2017 р. №41-21/з, від 17.11.2017 р. №38-21/з, від 19.12.2017 р. №51-21/з, позивач звернувся до суду з цим позовом про відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок протиправної бездіяльності Міністерства фінансів України в розмірі 74 768 244,37 грн шляхом її стягнення з Державного бюджету України.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, на відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів. За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Вказаний висновок підтверджується також в постанові Верховного Суду від 23.08.2018 у справі №904/8399/17.

Судом встановлено, що у 2017 році між КП «Харківводоканал» та Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області, Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, на виконання ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2015 №332, якою затверджено Порядок та умови отримання субвенції у 2017 році, було укладено договори про організацію взаєморозрахунків на загальну суму 123 015 395,73 грн для погашення заборгованості КП «Харківводоканал» з податку на додану вартість: від 27.06.2017 № 3-21/з та № 4-21/з, від 13.11.2017 № 36-21/з, № 39- 21/з та № 41-21/з, від 17.11.2017 № 38-21/з, від 19.12.2017 № 51-21/з.

Судом також встановлено, що Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, відповідно до пункту 7 договорів, взяв на себе зобов`язання перерахувати кошти на рахунок КП «Харківводоканал» для погашення різниці у тарифах на погашення заборгованості з податку на додану вартість на загальну суму 123 015 395,73 грн. Проте, процедура розрахунків була проведена лише за договором від 27.06.2017 № 4-21/з, кошти на виконання решти договорів на рахунок КП «Харківводоканал» не надійшли, що позбавило позивача можливості розрахуватися по боргових зобов`язаннях перед державним бюджетом з податку на додану вартість на загальну суму 74 768 244,37 грн.

Крім того, 24.04.2018 Харківським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 820/1410/18 за позовом КП «Харківводоканал» до Міністерства фінансів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України, яким позов задоволено повністю та визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення про перерахування комунальному підприємству «Харківводоканал» субвенції на погашення різниці в тарифах відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 від 27.06.2017 р. №3-21/з, від 13.11.2017 р. №36-21/з, від 13.11.2017 р. №39-21/з, від 13.11.2017 р. №41-21/з, від 17.11.2017 р. №38-21/з, від 19.12.2017 р. №51-21/з та недоведення цього рішення до відома Казначейства, а також зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 від 27.06.2017р. №3-21/з, від 13.11.2017 р. №36-21/з, від 13.11.2017 р. №39-21/з, від 13.11.2017 р. №41-21/з, від 17.11.2017 р. №38-21/з, від 19.12.2017 р. №51-21/з та довести рішення до Казначейства. Вказане рішення суду залишено без змін постановами апеляційної та касаційної інстанцій.

При цьому, в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 зазначено, що позивачем та всіма суб`єктами спірних правовідносин (зокрема, Мінрегонрозвитку України, Казначейством), окрім Міністерства фінансів України, виконані необхідні дії, спрямовані на отримання позивачем субвенції на погашення різниці у тарифах відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332, від 27.06.2017 № 3-21/з, від 13.11.2017 № 36-21/з, від 13.11.2017 № 39-21/з, від 13.11.2017 № 41-21/з, від 17.11.2017 № 38-21/з, від 19.12.2017 № 51-21/з. Зокрема, Мінрегіонрозвитку на підставі поданої Казначейством інформації сформував зведений звід договорів про взаєморозрахунки, стороною у яких є КП «Харківводоконал», та направив його до Мінфіну для перерахування субвенції.

У свою чергу Міністерством фінансів України, у порушення пункту 8 Порядку № 332, не було прийнято рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до визначених вище договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332 та не доведено їх до Казначейства, внаслідок чого виникли обставини, які позбавили позивача можливості своєчасно розрахуватися з бюджетом в установленому Урядом порядку, що призвело до збільшення відповідних податкових боргових зобов`язань останнього.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Комунального підприємства «Харківводоканал» до Держави в особі Міністерства фінансів України про відшкодування шкоди у розмірі 74 768 244,37 грн, завданої КП «Харківводоканал» у зв`язку з протиправною бездіяльністю Міністерства фінансів України, відповідно позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (61013, м. Харків, вул. Шевченка,2, ) шкоду, завдану протиправною бездіяльністю Міністерства фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 12/2 ) в розмірі 74 768 244 (сімдесят чотири мільйони сімсот шістдесят вісім тисяч двісті сорок чотири) грн 37 коп.

Стягнути з Міністерства фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 12/2 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 672 350 (шістсот сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 21.01.2020.

Суддя В.В. Бондарчук