УХВАЛА

про поновлення провадження у справі

м. Київ

16.01.2020справа № 910/12348/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали справи №910/12348/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» (14017, м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 39; ідентифікаційний код 32045765)

до комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 42; ідентифікаційний код 31958324)

про стягнення 30 166 020,48 грн.,

без виклику представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (далі - Підприємство): 12 321 670,89 грн. основного боргу; 15 447 193,84 грн. втрат від інфляції; 2 397 155,75 грн. 3% річних, а всього 30 166 020,48 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 26.06.2002 Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської адміністрації (Управління) та Товариством (інвестор) укладено інвестиційний договір №1/н (далі - Інвестиційний договір), предметом якого є інвестиційна діяльність на основі фінансування інвестором замовленого Управлінням будівництва об`єкту, зазначеного в пункті 1.2 Інвестиційного договору; інвестиційна діяльність за Інвестиційним договором проводиться сторонами відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність»;

- пунктом 1.2 Інвестиційного договору передбачено, що об`єктом інвестиційної діяльності за Інвестиційним договором є проектування, будівництво та введення в експлуатацію Управлінням нових будівель за адресами у м. Києві: вул. Вєтрова, 23, та вул. Вєтрова, 23А; об`єкт являтиме собою житлові будинки загальною площею орієнтовно 6 500 кв.м. і паркінг на 40 машино-місць; вартість об`єкта - 14 104 500 грн. (2 646 496 доларів США при курсі НБУ 5,3295 до долара США), в тому числі ПДВ 2 350 750 грн.; сторони домовилися, що за умовну одиницю вважається один долар США;

- у зв`язку з передачею Управлінням згідно з наказами від 10.06.2002 №125 «Про вирішення питань по організації роботи КП «Житлоінвестбуд-УКБ»» і від 28.02.2003 №59 «Про передачу функцій замовника КП «Житлоінвестбуд-УКБ»» функцій замовника з будівництва житлових будинків №23 і №23-а по вул. Вєтрова в м. Києві Підприємству, останнім, Управлінням і Товариством 18.07.2005 укладено додаткову угоду №1, якою внесено зміни до Інвестиційного договору;

- у зв`язку з залученням до участі у фінансуванні об`єкта нового інвестора товариства з обмеженою відповідальністю «БКФ Граніт» (далі - ТОВ «БКФ Граніт»), 18.07.2005 Підприємством, Товариством і ТОВ «БКФ Граніт» укладено додаткову угоду №2, якою внесено зміни до Інвестиційного договору;

- позивач здійснив загальні інвестиції у сумі 15 621 480 грн., за рахунок яких здійснюється фінансування будівництва 3 700,2 кв.м. об`єкта інвестування та 13 машино-місць у паркінгу; незважаючи на передбачений розмір інвестицій, Товариством було сплачено за Інвестиційним договором понад такий розмір значну суму; так, загальна сума платежів, які було здійснено позивачем за Інвестиційним договором, склала 27 943 150,89 грн.; відтак, понад передбачений Інвестиційним договором розмір інвестицій Товариством було сплачено 12 321 670,89 грн.;

- у зв`язку із надмірною сплатою коштів за Інвестиційним договором позивач запропонував відповідачу змінити умови Інвестиційного договору шляхом укладення додаткової угоди до нього; Підприємство відмовилося вносити зміни до Інвестиційного договору, у зв`язку з чим Товариство звернулося з позовом до господарського суду міста Києва; рішенням господарського суду міста Києва від 15.12.2011 у справі №26/150, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2012 і постановою Вищого господарського суду України від 27.08.2012, відмовлено у задоволенні позовних вимог;

- оскільки рішенням суду від 15.12.2011 у справі №26/150 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства, то у Підприємства виник обов`язок повернути позивачу надмірно сплачені кошти за Інвестиційним договором;

- оскільки відповідачем прострочено повернення позивачу надмірно сплачених коштів, то Товариством нараховано Підприємству 15 447 193,84 грн. втрат від інфляції та 2 397 155,75 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2017 ( Пукшин Л.Г. ), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 (головуючий суддя Мальченко А.О., судді Дикунська С.Я. і Жук Г.А.), позов задоволено повністю; стягнуто з Підприємства на користь Товариства 12 321 670,89 грн. заборгованості за Інвестиційним договором, 15 447 193,84 грн. втрат від інфляції, 2 397 155,75 грн. 3% річних та 240 000 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.05.2019 (головуючий суддя Пільков К. М., судді Дроботова Т.Б. і Чумак Ю. Я.) постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 і рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 скасовано, а справу №910/12348/17 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи стало те, що:

- суди першої і апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність у позивача права вимагати виконання зобов`язання, яке виникло на підставі Інвестиційного договору, у зв`язку з надмірною сплатою ним грошових коштів, а у Підприємства відповідно обов`язку вказані кошти повернути Товариству;

- суди залишили поза увагою доводи учасників справи, які стосувались існування між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 договору від 24.03.2014 про відступлення права вимоги за Інвестиційним договором (далі - Договір від 24.03.2014);

- суди також не надали оцінки доводам учасників справи стосовно визнання недійсним вказаного договору відступлення права вимоги у судовому порядку, а також не перевірили та не надали належної оцінки доказам, наданим учасниками справи на підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до автоматизованого розподілу справу №910/12348/17 було передано на розгляд судді Алєєвій І.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2019 суддею Алєєвою І.В. прийнято справу №910/12348/17 до свого провадження у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.08.2019.

Відповідач 09.07.2019 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:

- станом на сьогоднішній день Товариство на виконання умов Інвестиційного договору отримало від Підприємства 3 752,40 кв.м. об`єкта будівництва та 14 парко-місць на загальну суму 31 743 278,89 грн., що підтверджується актами приймання-передачі, а саме: від 04.06.2009 №86 - загальна площа квартир 850,50 кв.м. (5 квартир), договірною вартість з ПДВ - 7 417 877,75 грн.; від 05.02.2010 №9 - загальна площа квартир 1 294 кв.м. (10 квартир), вартість з ПДВ - 10 559 333,84 грн.; від 24.01.2013 №1 - загальна площа машино-місць 211 кв.м. (12 машино-місць), вартість з ПДВ - 953 783,30 грн.; від 30.12.2013 №75 - загальна площа нежитлових приміщень 749,80 кв.м., вартість з ПДВ - 2 215 224,34 грн.;

- згідно з мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/15923/15, позивачем прийнято у тому числі 210,30 кв.м. об`єкта будівництва та 2 машино-місця, що підтверджується актами приймання-передачі від 09.10.2015 №34/1 (загальна площа житлових приміщень 210,30 кв.м.; вартість з ПДВ - 4 552 95 грн.) та від 09.10.2015 №34/2 (загальна площа машино-місць 30,60 кв.м; вартість з ПДВ - 740 520 грн.);

- отже, за вказаними актами приймання-передачі позивач отримав проінвестовану площу у повному обсязі;

- перерахування коштів здійснювалося Товариством на виконання Інвестиційного договору та виключно на підставі форм звітності у будівництві КБ-2в та КБ-3, тобто за фактом виконаних робіт;

- позивач засвідчив погодження істотних умов Інвестиційного договору, у тому числі і стосовно «вартості інвестування», яка була змінена на підставі пункту 2.3 Інвестиційного договору, шляхом підписання актів приймання-передачі до Інвестиційного договору у спрощений спосіб;

- рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2014 у справі №761/19016/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Підприємства, треті особи - Товариство і ТОВ «БКФ «Граніт», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів позов задоволено; стягнуто з Підприємства на користь ОСОБА_2 12 825 870,89 грн. безпідставно отриманих коштів, 5 305 354,88 грн. процентів, 3 654 грн. судового збору; рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21.10.2014 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2014 у справі №761/19016/14-ц скасовано; ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог; підставою звернення ОСОБА_2 до суду стало укладення вказаною особою і Товариством Договору від 24.03.2014;

- Підприємство звернулося до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до ОСОБА_2 і Товариства, третя особа - ТОВ «БКФ «Граніт», про визнання Договору від 24.03.2014 недійсним; рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.08.2014 у справі №750/7700/14 позовні вимоги задоволено повністю; рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2015 рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.08.2014 у справі №750/7700/14 змінено шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на статті 1077 - 1079 Цивільного кодексу України та того, що за своєю правовою природою Договір від 24.03.2014 є договором факторингу; рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2015 рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2015 та рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.08.2014 у справі №750/7700/14 скасовано; отже Договір від 24.03.2014 є чинним, а тому позивач не має правових підстав для пред`явлення даного позову.

Разом з тим, відповідачем 09.07.2019 подано суду клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог Товариства.

Позивач 12.08.2019 подав суду відповідь на відзив, в якій вказав, що:

- виходячи зі змісту актів приймання-передачі житлових та нежитлових приміщень, останні підтверджують саме передачу квадратних метрів інвестору - Товариству, а не визначення вартості квадратних метрів, як помилково зазначено Підприємством; тому суми, які вказані в актах приймання-передачі об`єктів нерухомості, на які посилається відповідач, не відповідають умовам підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інвестиційного договору в редакції додаткової угоди від 18.07.2005 №2, а тому не можуть розцінюватися як вартість об`єктів будівництва;

- акти приймання-передачі від 09.10.2015 №34/1 і №34/2 не містять відомостей про вартість нерухомості, а є підтвердженням приймання-передачі зазначеної в них площі;

- 10.07.2017 Товариством і ОСОБА_2 укладено угоду про розірвання Договору від 24.03.2014, відповідно до пункту 4 якої з моменту укладення угоди право вимоги до Підприємства щодо виконання зобов`язань за Інвестиційним договором переходить до Товариства;

- перебіг позовної давності для звернення до суду з даним позовом про стягнення надмірно сплачених коштів розпочався 28.08.2012 - з наступного дня з дати прийняття Вищим господарським судом України постанови від 27.08.2012 у справі №26/150; за період з 28.08.2012 по день звернення до суду за даним позовом, який було подано 25.07.2017, з боку позивача було вчинено ряд дій, зокрема, подано позови, наслідком яких стало переривання строку позовної давності.

У підготовчому засіданні 12.08.2019 суддею Алєєвою І.В. заявлено самовідвід.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2019 самовідвід судді Алєєвої І.В. від розгляду справи №910/12348/17 задоволено; передано справу №910/12348/17 уповноваженій особі апарату суду для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з повторним автоматизованим розподілом справу №910/12348/17 передано для розгляду судді Марченко О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.08.2019 прийнято справу №910/12348/17 до свого провадження; призначено підготовче засідання на 07.10.2019.

30.08.2019 Підприємство подало суду заперечення на відповідь на відзив, в яких фактично виклало доводи відзиву на позовну заяву.

04.10.2019 позивач подав суду додаткові пояснення про те, що право звернення у Товариства з позовом про повернення надмірно сплачених коштів за вказаним Інвестиційним договором виникло з 31.12.2013, тобто з наступного дня після підписання останнього акта приймання-передачі на виконання зобов`язань за Інвестиційним договором, оскільки на решту сплаченої суми позивачем не було отримано квадратні метри; крім того, неодноразово мало місце переривання строку позовної давності, а тому звернення з даним позовом відбулось у встановлені Цивільним кодексом України строки.

Товариство 04.10.2019 подало суду додаткові пояснення щодо заперечень на відзив, в яких зазначило про те, що: оскільки істотна умова Інвестиційного договору щодо розміру інвестування не була змінена у встановленому договором та законодавством порядку, а відповідно обов`язковим до виконання сторонами є ті умови Інвестиційного договору, які були належним чином погоджені сторонами та викладені у відповідності до вимог чинного законодавства України; з огляду на законодавчо закріплену презумпцію дійсності правочину, договір про відступлення права вимоги від 24.03.2014 був дійсним та правомірним до моменту його добровільного розірвання - 10.07.2017, після чого сторони правочину за взаємною згодою повернулись до первісного стану, тобто право вимоги, що є предметом цього спору, належить позивачеві; умови укладеної мирової угоди стосуються лише прав і обов`язків сторін щодо предмету спору у справі №910/15923/15, питання надмірно сплачених позивачем коштів за Інвестиційним договором не розглядалось в межах вказаного провадження, судове рішення з даного приводу, яке набрало законної сили, відсутнє; пункт 7 судового рішення від 17.09.15 у справі № 910/15923/15, яким затверджено мирову угоду: «...сторони домовились, що з моменту підписання цієї мирової угоди та належного її виконання, не будуть мати жодних претензій одна до одної...» також свідчить про відсутність у сторін претензій саме в цій частині грошових вимог, а не взагалі; враховуючи встановлений факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання, правомірними є вимоги Товариства щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих на заборгованість, що утворилась за Інвестиційним договором.

У підготовчому засіданні 07.10.2019 оголошено перерву до 21.10.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2019 призначено у справі №910/12348/17 оціночно-будівельну експертизу та зупинено провадження у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №910/12348/17 апеляційну скаргу Товариства на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі №910/12348/17 задовольнити; ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі №910/12348/17 скасовано; справу № 910/12348/17 передано на розгляд господарського суду міста Києва; повернуто до господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12348/17.

Матеріали справи №910/12348/17 14.01.2020 передано на сектор судді Марченко О.В..

Відповідно до частини першої статті 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 230, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/12348/17 поновити.

2. Призначити підготовче засідання на 10.02.20 о 11:00. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №12.

3. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набрала законної сили 16.01.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Марченко