РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.01.2020Справа № 910/14348/19
За позовом Фермерського господарства «АГРО ЛАЙФ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Укртехнофос» про стягнення 49000,02 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача вартості непоставленого товару по договору №УФ-0002362 від 25.04.2018. Вимоги позову мотивовані неналежним виконання Відповідачем умов вказаного договору.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали, убачається, що цей лист, направлений за офіційною адресою місцезнаходження Відповідача згідно ЄДР, був повернутий суду поштою.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим Відповідачем надаються до ЄДР відомості, щодо офіційної адреси його місцезнаходження, за якою він повинен отримувати кореспонденцію.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з умовами розділу 2 договору №УФ-0002362 від 25.04.2018 зі специфікацією №1 від 25.04.2018 (далі разом - Договір) Позивачем було здійснено 100% передплату товару згідно з рахунком-фактурою від 25.04.2018 в розмірі 49000,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням №65 від 25.04.2018.

Проте усупереч умов Договору товар Відповідачем Позивачу у встановлений строк поставлений не був; матеріли справи не містять доказів протилежного.

Правомірність Договору судом презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

Враховуючи наведене та виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання з поставки товару, встановленого Договором, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором та законом.

Згідно зі ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У зв`язку з тим, що виконання зобов`язань Відповідача перед Позивачем щодо поставки товару втратило інтерес для Позивача, як кредитора за вказаним зобов`язанням, через не поставку товару Відповідачем у встановлений Договором строк та протягом тривалого часу після закінчення договірного строку і після закінчення строку дії Договору, то Позивач на підставі ст. 693 ЦК України вимагає від Відповідача повернення суми попередньої оплати.

При цьому, стаття 693 ЦК України не обмежує Позивача у виборі способу, яким він, як, покупець, має право вимагати від Відповідача передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, у тому числі, не забороняє Позивачу висувати таку вимогу до Відповідача шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом на судових захист, та обставини, на які Позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, зокрема, 100% передплати товару, але його фактичної не поставки Позивачу, Відповідач не простував.

Враховуючи наведене, оскільки вимогу до Відповідача про повернення суми попередньої оплати Позивачем було висунуто шляхом пред`явлення до суду даного позову, та у встановлений законом строк (ст. 530 ЦК України, оскільки інший строк не встановлений, то - у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги) вимога виконана не була, судом позовні вимоги про стягнення 49000,02 грн. попередньої оплати за непоставлений товар визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Укртехнофос» (вул. Велика Васильківська, 114, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 34290326) на користь Фермерського господарства «АГРО ЛАЙФ» (с. Устивиця, Великобагачанський район, Полтавська область, 38300; ідентифікаційний код 41117384) 49000 (сорок дев`ять тисяч) грн. 02 коп. заборгованості, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.