ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" січня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2386/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслойд" (73003, м. Херсон, вул. 9 Січня, буд. 19, флігель Б)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Форвард" (65014. м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 10, офіс 9)

про стягнення 2 201 209,60 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Поліщук Д.О. ордер ВТ №1000376 від 13.08.2019р.;

від відповідача: Ляшан С.А. - ордер ОД № 242285 від 10.09.2019р.

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог.

16.08.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Транслойд" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Форвард", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2 201 209,60 грн, судовий збір у сумі 33 018,14 грн та 60 000 грн витрат за надання професійної правничої допомоги.

Позиція учасників справи.

2. Доводи позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що обов`язок сплатити заявлену до стягнення суму виник у відповідача на підставі укладеного сторонами договору транспортного експедирування №27/04-18 від 27.04.2018р., відповідно до якого відповідачем виставлялись заявки на перевезення вантажу.

Як стверджує позивач, для виконання заявок відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю "Транслойд" було укладено низку договорів перевезення вантажу, зокрема, з Товариством з обмеженою відповідальністю "Огурцов" (т.2 а.с.47-51), Товариством з обмеженою відповідальністю "Ставангер" (т.2 а.с.62-66), Товариством з обмеженою відповідальністю "Експорт-Юей" (т.2 а.с.84-88).

Здійснення перевезень, за думкою позивача, підтверджуються наданими ним доказами, а саме СМR, витратними ордерами, актами виконаних робіт, податковими накладними, тощо.

3.Доводи відповідача.

За твердженням відповідача договір транспортного експедирування №27/04-2018 від 27.04.2019 року та заявки на перевезення вантажу, копії яких надано позивачем, не підписувались керівником ТОВ "Альфа-Форвард" та не скріплювалися печаткою підприємства.

Такі документи, на думку позивача, мають ознаки недопустимих доказів як таких, що отримані з порушенням закону, а саме підроблених.

Жоден документ, як наголошує відповідач, від імені ТОВ "Альфа-Форвард" не підписувався електронною печаткою чи електронним підписом.

Доказів, що підтверджують надіслання договору та заявок відповідачем позивачу засобами електронного зв`язку також матеріали справи не містять.

Поряд з цим, відповідач також зазначає, що заявки на перевезення вантажу не є доказом надання послуг, вони лише можуть вказувати на прохання надати послугу на підставі договору. Сам Договір експедирування, який хоча і є недопустимим доказом, але також не підтверджує право вимоги позивача, оскільки відповідно до п.2.1.5 Договору, після виконання послуги останній зобов`язаний був надати відповідачу Акт виконаних послуг, транспортні накладні (CMR) рахунок-фактуру, і відповідно до п.3.2 Договору, лише на підставі наданих відповідачу актів наданих послуг і рахунку фактури здійснюється оплата послуг. Протягом 2019 року, в зазначені в договорі і заявки терміни/строки, до відповідача не надходило жодних актів наданих послуг чи рахунків-фактур від позивача. В матеріалах справи відсутні акти надання послуг, докази надіслання актів чи рахунків позивачем відповідачу.

Інші надані позивачем докази, на думку відповідача, також є неналежними, оскільки містять відомості про господарські відносини позивача з іншими суб`єктами господарювання і не містять відомостей про відносини з ТОВ "Альфа-Форвард" або містять відомості з відмітками ТОВ "Альфа-Форвард" та суб`єктів господарювання, серед яких відсутні будь-які відомості про позивача.

Так, зокрема, жодна з наданих позивачем копія податкових накладних платника ПДВ та актів наданих послуг не містить відомостей ТОВ "Альфа-Форвард". Транспортні накладні (в тому числі CMR), Акти наданих послуг, ордера не містять відомостей за якими слідувало б, що позивач надав відповідачу послуги, водночас містять відомості про відносини позивача з третіми особами, або про відносини відповідача зі сторонніми особами. Накладні (CMR) є лише бланками зі штампами і не заповнені: майже кожна накладна не містить підпису відправника, перевізника та одержувача, тобто не підтверджують факт надання та отримання товару чи послуги, та не відповідають вимогам їх заповнення.

Підсумовуючи наведене, відповідач зазначає про відсутність жодних господарських правовідносин з позивачем.

4. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслойд" за вх.№2440/19 від 16.08.2019р. залишено без руху.

Вказаною ухвалою позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованого розрахунку суми позову та договору транспортного експедирування №27/04-18 від 27.04.2018р.

02.09.2019р. до канцелярії суду від позивача за вх.№2-4114/19 надійшла заява з додатками, згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, зазначені недоліки усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2019р. відкрито провадження у справі № 916/2386/19, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "09" жовтня 2019 р. об 11:00.

Одночасно з позовною заявою позивачем було надано суду клопотання про витребування доказів (т.1 а.с.38-52).

07.10.2019р. до канцелярії суду від ТОВ "Альфа-Форвард" надійшов відзив на позовну заяву (т.5 а.с.148-151) та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (т.5 а.с.153).

При цьому, ставлячи під сумнів надані позивачем документи, відповідачем 07.10.2019р. також було подано до канцелярії суду клопотання про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслойд" оригіналів електронного вигляду договору №27/04-2018 від 27.04.2018 року та заяв на перевезення вантажу до зазначеного договору, копії яких надано з позовною заявою; оригіналів договору №27/04-2018 від 27.04.2018 року та заяв на перевезення вантажу до зазначеного договору, електронний вигляд яких направлявся та/або отримувався від іншої сторони, з підписом і печаткою з однієї сторони, для підпису та проставлення печатки другою стороною.

У судовому засіданні 09.10.2019р., в якому представником позивача було надано суду відповідь на відзив (т. 6 а.с.1-3) та клопотання про залучення додаткових доказів до матеріалів справи (т.6 а.с.45), судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 21.10.2019р. о 14 год. 15 хв.

17.10.2019р. та 21.10.2019р. ТОВ "Альфа-Форвард" подано до суду заперечення (т. 6 а.с.74-77), а також клопотання про витребування у позивача оригіналів вантажних накладних, копії яких надано разом із позовною заявою (т.6 а.с.79-80).

21.10.2019р. від відповідача до канцелярії суду надійшли заперечення на клопотання позивача про витребування доказів, згідно яких останній зазначив, що позивач самостійно повинен надати свої примірники документів, оскільки вантажна накладна має складатися у трьох примірниках. Крім того, відповідач зазначив, що витребування документів у сторонніх осіб є безпідставним вторгненням в діяльність таких осіб.

У судовому засіданні 21.10.2019р., на запитання суду щодо технічного процесу направлення та обміну сторонами документів, представник позивача зазначив, що умови перевезення сторонами погоджувались у інтернет-мережі "Телеграм", потім вони друкувались та дані вносились до бази.

У вказаному судовому засіданні, в якому судом було оголошено перерву до 04.11.2019р. о 14 год. 30 хв., судом було задоволено клопотання відповідача та витребувано у позивача для огляду оригінали СМR, про наявність яких зазначено у позовній заяві. При цьому у задоволенні клопотання відповідача від 07.10.2019р. судом відмолено з огляду на пояснення відповідача про відсутність таких документів.

31.10.2019р. представником позивача до канцелярії суду було подано клопотання про залучення до матеріалів справи уніфікованої таблиці стосовно заявлених вимог із зазначенням по кожному перевезенню.

У судовому засіданні 04.11.2019р., в якому судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 11.11.2019р. о 14 год. 15 хв., представником позивача надано суду уточнене клопотання про витребування доказів (т. 6 а.с.96-102) та клопотання про витребування у відповідача доказів виконання для нього спірних перевезень третіми особами (т.6 а.с.105-106), відповідачем надано суду попередній орієнтовний розрахунок судових витрат (т.6 а.с.103) та клопотання про продовження строку підготовчого провадження (т.6 а.с.104). У вказаному судовому засіданні судом оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 календарних днів та залишено без задоволення клопотання про витребування доказів від 04.11.2019р..

11.11.2019р. представником відповідача подано суду заяву, в якій останній, посилаючись на положення абзацу 2 ч.6 ст. 91 ГПК України, просив суд не брати до уваги надану позивачем копію договору транспортного експедирування №27/04-2018 від 27.04.2018р. та заявок.

Крім того представником відповідача також було надано суду заяву, в якій останній просив суд відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

У судовому засіданні 11.11.2019р. представник позивача клопотання про витребування доказів підтримав з урахуванням уточнень.

Ухвалою суду від 11.11.2019р. судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів, зобов`язано

Приватну виробничо-торгівельну фірму "Кріоліт Дніпро" надати до суду у строк до 21.11.2019р.: копію CMR №002277 (Дата завантаження: 05.03.2019р.; Місце завантаження: Одеса; Місце розвантаження: Дніпро; Водій: ОСОБА_1 Максим Вікторович; ТЗ: DAF; ДРН: НОМЕР_1 , ВН7145ХР); копію CMR №002278 (Дата завантаження: 05.03.2019р.; Місце завантаження: Одеса; Місце розвантаження: Дніпро; Водій: ОСОБА_2 ; ТЗ: НОМЕР_2 ; ДРН: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 );

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енгус Групп" надати до суду у строк до 21.11.2019р.: копію CMR №5697 (Дата завантаження: 27.01.2019р.; Місце завантаження: Одеса; Місце розвантаження: Дніпро; Водій: ОСОБА_3 ; ТЗ: MAN; ДРН: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 );

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоксгруп-Трейдінг" надати до суду у строк до 21.11.2019р.: копію CMR №5927/1 (Дата завантаження: 27.01.2019р.; Місто завантаження: Одеса; Місто розвантаження: Дніпро, Київ; Водій: ОСОБА_4 ; ТЗ: VOLVO; ДРН: BH1776IC, BH2805ХI); копію CMR №5927/2 (Дата завантаження: 27.01.2019р.; Місто завантаження: Одеса; Місто розвантаження: Дніпро, Київ; Водій: ОСОБА_5 ; ТЗ: RENAULT; ДРН: BH5104IC, BH0325ХO); копію CMR №5927/3 (Дата завантаження: 27.01.2019р.; Місто завантаження: Одеса; Місто розвантаження: Дніпро, Київ; Водій: ОСОБА_6 ; ТЗ: RENAULT, ; ДРН: BH1012IC, BH5464ХІ);

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метрада" надати до суду у строк до 21.11.2019р.: копію CMR №5913 від 04.02.19р. (Дата завантаження: 30.01.2019р.; Місто завантаження: Одеса; Місто розвантаження: Харків; Водій: ОСОБА_7 ; ТЗ: VOLVO, ; ДРН: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 );

Державне підприємство "Морський торгівельний порт "Чорноморськ" надати до суду у строк до 21.11.2019р.: копію видаткового ордеру на контейнер №MRKU5404400, CMR №5808 (Дата завантаження: 04.02.2019р.; Водій: ОСОБА_8 ; №Авто: НОМЕР_9 / НОМЕР_10 ); копію видаткового ордеру на контейнер №TCLU6123084, CMR №6024 (Дата завантаження: 04.02.2019р.; Водій: ОСОБА_9 ; №Авто: НОМЕР_11 ).

22.11.2019р. до суду від Державного підприємства "Морський торгівельний порт "Чорноморськ" надійшла заява, в якій останнє повідомило суд про відсутність будь-яких відносин з ТОВ "Альфа-Форвард" та ТОВ "Транслойд", а також те, що інформація про організацію перевезень свого підтвердження не знайшла.

25.11.2019р. від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи (т.7 а.с.47).

У судовому засіданні 25.11.2019р. представником відповідача було надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (уточнений) (т.7 а.с.54) та заяви, в яких просив суд вважати/визнати вантажні накладні, які оформлені неналежним чином, видаткові/витратні ордери недопустимими доказами, оскільки таки документи не містять інформації про надання послуг перевезення перевізником отримувачу таких послуг (т.7 а.с.50-53).

27.11.2019р. до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксгруп-Трейдінг" надійшла заява, в якій повідомлено про відсутність витребуваних судом документів (т.7 а.с.65).

28.11.2019р. представником позивача було надано до канцелярії суду пояснення (т.7 а.с.67-68), в яких, спростовуючи твердження відповідача щодо неналежності CMR, зазначив, що кожна партія товару, що перевозилась по таким накладним в режимі імпорту або експорту проходила через процедуру розмитнення/замитнення, про що в доказах міститься відповідний штамп митниці, що за змістом самої процедури виключає неправильність та недостовірність оформлення документів, що пройшли розмитнення в органах державної фіскальної служби.

Також позивач зазначив, що видаткові ордери також є належними доказами, оскільки по факту відсутній будь-який інший документ, який підтверджує передачу вантажу контейнеру з території порту третім особам.

02.12.2019р. до канцелярії суду надійшли листи Приватної виробничо-торгівельної фірми "Кріоліт Дніпро", в яких остання повідомила про неможливість надання витребуваних судом документів з огляду на їх відсутність у зв`язку із неотриманням вантажів.

У судовому засіданні 02.12.2019р. судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.12.2019р. о 16 год. 15 хв.

У судовому засіданні 11.12.2019р., в якому було оголошено перерву до 23.12.2019р. о 14 год. 00 хв., директор ТОВ "Транслойд" пояснив суду, що оригінали договору та заявок дійсно відсутні, такі документи передавались через багатоплатформовий месенджер "Телеграм", тобто створювались за допомогою комп`ютерної техніки, вилучались з месенджеру "Телеграм" та вносились в базу для формування. На питання суду щодо причин не укладення оригіналу договору з підписами повноважених осіб та мокрими печатками, директор зазначив, що це є упущенням відповідальних працівників позивача, а також пояснив суду, що мала місце недобросовісна поведінка з боку одного з працівників ТОВ "Альфа-Форвард"

23.12.2019р. представником відповідача подано до суду пояснення (т.7 а.с.91-92), в яких він зазначив, що подані позивачем податкові накладні суперечать і не відповідають іншим матеріалам справи, зокрема, вантажним накладним за їх хронологією (відсутня відповідність дат вантажних накладних датам податкових накладних).

У судовому засіданні 23.12.2019р. судом булого оголошено перерву до 08.01.2020р. об 11 год.30 хв.

У судовому засіданні 08.01.2020р. під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти позову заперечував.

Позиція суду.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача направлені на стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 2 201 209,60 грн. внаслідок невиконання ТОВ "Альфа-Форвард" умов укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №27/04-18 від 27.04.2018р.

Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає про відсутність між сторонами договірних відносин. Як вказує відповідач, наданий позивачем договір та заявки до нього ТОВ "Альфа-Форвард" не підписувались, засобами електронного чи факсимільного зв`язку не передавались, інші надані позивачем докази жодним чином не підтверджують наявність між сторонами правовідносин з перевезення.

Враховуючи позиції сторін, суд зазначає, що питання щодо укладання сторонами договору транспортного експедирування та можливості його оцінки як доказу є першочерговим при вирішенні по суті спору в рамках даної справи.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

При цьому, суд зазначає, що транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності, в силу приписів ст.627 Цивільного кодексу України, вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

За приписами статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Як вказує позивач, між ним та ТОВ "Альфа-Форвард" було укладено договір транспортного експедирування №27/04-18 від 27.04.2018р., на підставі якого у сторін виникли обов`язки щодо надання послуг перевезення ті їх оплати.

Поряд з цим суд зазначає, що відповідно до п.3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно положень ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поряд з цим, положенням ст. 91 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Як вже зазначалось судом, наявність між сторонами договору транспортного експедирування відповідачем категорично заперечується, у зв`язку з чим судом, за клопотанням останнього, було витребувано у позивача оригінал наданого суду договору транспортного експедирування №27/04-18 від 27.04.2018р.

Водночас оригінал такого договору позивачем суду не надано, як і не було надано доказів укладання відповідного договору в електронній формі з накладенням електронного цифрового підпису повноважної особи та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Альфа-Форвард". Не надано позивачем також і доказів наявності листування, в тому числі електронного, щодо укладання договору.

Посилання відповідача щодо надіслання примірнику договору в багатоплатформовому месенджері "Телеграм" за відсутності жодних доказів, не можуть бути прийняті судом до уваги в якості доводів у підтвердження укладання такого договору, в тому числі за умови наявності заперечень відповідача з цього приводу.

Аналізуючи зміст наданого позивачем договору, суд зауважує, що положеннями п.7.8. визначено, що договір та заявки, передані електронною поштою чи факсимільним зв`язком, будуть вважатися дійсними до моменту обміну оригіналами; сторони визнають скріплення договору факсимільним підписом уповноваженої на підписання договору особи.

Водночас, враховуючи також пояснення позивача щодо способу формування договору транспортного експедирування, суд зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів того, що зазначений договір було підписано та передано електронною поштою або за допомогою факсимільного зв`язку.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відсутність оригіналу договору, як доказу, унеможливлює будь-які висновки щодо взагалі наявності зобов`язань у сторін за таким договором чи можливості його невиконання.

Отже, вимоги, заявлені на підстав договору, за відсутності встановлення факту його укладання, є необґрунтованими.

Поряд з цим суд зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі, однак названий закон не містить вимоги, щоб договір транспортного експедирування було викладено у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже недотримання письмової форми договору транспортного експедирування за загальним правилом не зумовлює його недійсність. Проте в даному випадку відносини з транспортного експедирування мають бути підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

Водночас, надані позивачем заявки на перевезення вантажу, за відсутності їх оригіналів та за урахуванням пояснень представника позивача та директора підприємства щодо їх формування шляхом створення за допомогою багатоплатформового месенджеру "Телеграм", також не можуть бути враховані судом як належні докази.

Не можуть бути прийняті до уваги також в якості доказів, що підтверджують надання послуг за договором транспортного експедирування або будь-яких інших послуг, СМR, витратні ордери та акти наданих послуг, підписані між позивачем та його контрагентами, оскільки жодний із документів, на які посилається позивач, не містить доказів про наявність господарських правовідносин саме між позивачем та відповідачем, поряд з цим містить відомості щодо наявності правовідносин ТОВ "Транслойд" з іншими особами.

При цьому не містять матеріали справи і доказів наявності правовідносин у позивача з тими особами, які безпосередньо здійснювали перевезення на замовлення ТОВ "Альфа-Форвард".

Суд також вважає за необхідне зазначити, що позивач, стверджуючи про наявність укладеного між сторонами договору транспортного експедирування, та, зазначаючи про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за таким договором, в той же час не надав суду жодних доказів, що підтверджують виконання ТОВ "Транслойд" встановлених п.2.1.5. договору обов`язків щодо надання замовнику в термін не пізніше 15 календарних днів після доставки та отримання вантажу вантажоотримувачем наступних документів: актів виконаних послуг, CMR, рахунків-фактури на оплату.

З огляду на викладене, враховуючи неприйняття судом в якості доказу наданого позивачем договору транспортного експедирування, достовірність якого відповідачем поставлена під сумнів, відсутність в матеріалах справи доказів укладання такого договору, а також доказів, підтверджуючих наявність між сторонами правовідносин з перевезення, суд зазначає про необґрунтованість вимог позивача, з огляду на що відмовляє у задоволенні позову.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд вказує про надання сторонами попередніх орієнтовних розрахунків таких витрат, без надання жодних документів у підтвердження їх розміру. При цьому під час розгляду справи по суті, жодна із сторін не заявила про необхідність розподілу таких витрат. За таких обставин, суд не вирішує питання щодо відшкодування сторонам їх витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 11 січня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська