ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5905/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (м. Добропілля, Донецька область)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро)

про стягнення вартості нестачі вантажу у загальному розмірі 72 066 грн. 37 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) вартість нестачі вантажу у загальному розмірі 72 066 грн. 37 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2019 року зі станцій Добропілля Донецької залізниці Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" здійснило відправлення вагонів №№ 56124167, 56219157, 63870844, 53170031, 62964937, 53425260, 62966239, 52814530, 63991632, 56970189, 62072616, 56965460, навантажених кам`яним вугіллям згідно з залізничними накладними №№ 50817972, 50753938, 50752500, 50752492, 50722450, 47926555 та 50818095 на станцію Енергодар Придніпровської залізниці, одержувач ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго". На станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційними актами: № 476906/640 від 23.07.2019; № 476906/641 від 23.07.2019; №476906/642 від 23.07.2019; № 476906/643 від 23.07.2019; № 476906/644 від 23.07.2019; №476906/645 від 23.07.2019; № 476906/646 від 23.07.2019; № 476906/647 від 23.07.2019; №476906/661 від 26.07.2019, № 476906/666 від 27.07.2019; № 476906/667 від 27.07.2019 та №476906/668 від 27.07.2019.

Відповідно до частини 2 статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів для вантажів у вологому стані складає 2%, для мінерального палива - 1%, відповідальна вагова недостача складає суму 72 066 грн. 37 коп.

Ухвалою суду від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 10.01.2020.

У судове засідання 10.01.2020 представники позивача та відповідача не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань від сторін також до суду не надходило, з приводу чого суд зазначає слідуюче.

За змістом частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Суд відзначає, що про день, час та місце судового засідання позивач та відповідач були повідомлені належним чином, що підтверджується:

- поштовим повідомлення, з якого вбачається отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі від 16.12.2019 відповідачем: Регіональною філією "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - 17.12.2019 (а.с.70);

- поштовим повідомлення № 617, з якого вбачається отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.12.2019 позивачем - Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" - 20.12.2019 (а.с.71);

- поштовим повідомленням, з з якого вбачається отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі від 16.12.2019 відповідачем Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - 17.12.2019 (а.с.70) та поштовим повідомлення № 625, з якого вбачається отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі від 16.12.2019 Акціонерним товариством "Українська залізниця" - 21.12.2019 (а.с.72).

Судом було враховано, що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Отже, ухвала суду від 16.12.2019 отримана позивачем та відповідачем завчасно.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як було вказано вище, будь-яких клопотань від позивача та відповідача до суду не надходило; причини неявки у судове засідання позивач та відповідач суду не повідомили.

Слід також зазначити, що ухвалою суду від 16.12.2019, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи дату отримання вказаної ухвали суду відповідачем - 17.12.2019 (а.с.70), відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 02.01.2020 включно.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 10.01.2020 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився. Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Суд вважає, що позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні їх представників та відповідач, відповідно, на надання відзиву на позовну заяву, та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки:

- останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином (частина 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України);

- неявка в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України) є підставою для розгляду справи за відсутності такого учасника (учасників) справи.

Крім того, матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

При цьому, такий розумний строк визначений у статті 248 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Більше того, у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами за відсутності представників позивача та відповідача у відповідності до пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору надання послуг, факт надання послуг, наявність перевізних документів - залізничних накладних, наявність або відсутність факту недостачі, правомірність здійснення розрахунків заявленої до стягнення суми недостачі.

У липні 2019 року зі станцій Добропілля Донецької залізниці Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" здійснило відправлення вагонів, навантажених кам`яним вугіллям на станцію Енергодар Придніпровської залізниці, одержувач ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго", а саме:

- № 56124167 в кількості 68700 кг по накладній № 50817972 від 25.07.2019;

- № 56219157 в кількості 67900 кг по накладній № 50753938 від 20.07.2019;

- № 63870844 в кількості 68600 кг по накладній № 50753938 від 20.07.2019;

- № 53170031 в кількості 68500 кг по накладній № 50752500 від 20.07.2019;

- № 62964937 в кількості 69400 кг по накладній № 50752500 від 20.07.2019;

- № 53425260 в кількості 68800 кг по накладній № 50752500 від 20.07.2019;

- № 62966239 в кількості 69500 кг по накладній № 50752500 від 20.07.2019;

- № 52814530 в кількості 68700 кг по накладній № 50752492 від 20.07.2019;

- № 63991632 в кількості 69400 кг по накладній № 50752450 від 20.07.2019;

- № 56970189 в кількості 70500 кг по накладній № 47926555 від 25.07.2019;

- № 62072616 в кількості 69600 кг по накладній № 50818095 від 25.07.2019;

- № 56965460 в кількості 68500 кг по накладній № 50818095 від 25.07.2019 та передало вказаний вантаж для перевезення відповідачу - Акціонерному товариству "Українська залізниця". Згідно з накладними №№ 50817972, 50753938, 50752500,50752492, 50752450, 47926555, 50818095 навантаження на рівні бортів, поверхня вантажу маркована повздовжніми борознами.

Отже, відповідно до вказаних накладних залізниця прийняла у позивача на станції Добропілля Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці - одержувач ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго".

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі - Статут) Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

Відповідно до положень статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

За результатами проведеної на підставі статті 24 Статуту Залізниць України перевірки маси вантажів у спірних відправках, на станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці за результатами контрольного переважування встановлена недостача вантажу, про що складено комерційні акти: № 476906/640 від 23.07.2019, № 476906/641 від 23.07.2019, №476906/642 від 23.07.2019, № 476906/643 від 23.07.2019, № 476906/644 від 23.07.2019, №476906/645 від 23.07.2019, № 476906/646 від 23.07.2019, № 476906/647 від 23.07.2019, №476906/661 від 26.07.2019, № 476906/666 від 27.07.2019, № 476906/667 від 27.07.2019, №476906/668 від 27.07.2019, а саме:

- згідно з комерційним актом № 476906/666 від 27.07.2019 (а.с. 12) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56124167 виявилось нетто - 67450 кг, що менше вантажного документу на 1250 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом № 476906/640 від 23.07.2019 (а.с. 15) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56219157 виявилось нетто - 65050 кг, що менше вантажного документу на 2850 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом № 476906/641 від 23.07.2019 (а.с. 16) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 63870844 виявилось нетто - 66050 кг, що менше вантажного документу на 2550 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом № 476906/642 від 23.07.2019 (а.с. 19) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53170031 виявилось нетто - 67150 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом № 476906/643 від 23.07.2019 (а.с. 20) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 62964937 виявилось нетто - 66550 кг, що менше вантажного документу на 2850 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом № 476906/644 від 23.07.2019 (а.с. 21) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53425260 виявилось нетто - 67450 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом № 476906/645 від 23.07.2019 (а.с. 22) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 62966239 виявилось нетто - 66450 кг, що менше вантажного документу на 3050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом №476906/646 від 23.07.2019 (а.с. 25) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 52814530 виявилось нетто - 65950 кг, що менше вантажного документу на 2750 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом №476906/647 від 23.07.2019 (а.с. 28) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 63991632 виявилось нетто - 60650 кг, що менше вантажного документу на 8750 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- згідно з комерційним актом №476906/661 від 26.07.2019 (а.с. 35) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56970189 виявилось нетто - 67800 кг, що менше вантажного документу на 3050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу не має;

- згідно з комерційним актом № 476906/667 від 27.07.2019 (а.с. 31) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 62072616 виявилось нетто - 66750 кг, що менше вантажного документу на 2850 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу не має;

- згідно з комерційним актом № 476906/668 від 27.07.2019 (а.с. 32) при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56965460 виявилось нетто - 66650 кг, що менше вантажного документу на 1850 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Комерційні акти складені згідно з Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855).

Після видачі вантажу вантажоодержувачу останній передав право на пред`явлення претензії та позову до залізниці вантажовідправнику - Публічному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", що підтверджується відповідним переуступним написом у залізничних накладних та відповідає вимогам статті 133 Статуту.

Згідно зі статтею 133 Статуту залізниць України передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції). Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства. Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №№ 50817972, 50753938, 50752500,50752492, 50752450, 47926555, 50818095 за підписами директора та головного бухгалтера ДТЕК Запорізька ТЕС, право на пред`явлення позову передано Публічному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

Відповідно до довідок Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (станція Добропілля Донецької залізниці) на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго" (станція Енергодар Придніпровської залізниці) становить:

- згідно з довідкою № 11/1021 від 09.08.2019 (а.с. 14) у вагоні № 56124167 по накладній №50817972 від 25.07.2019 становить 1 416 грн. 19 коп.;

- згідно з довідкою № 634/5 від 14.08.2019 (а.с. 18) у вагонах № 56219157 та №63870844 по накладній № 50753938 від 20.07.2019 становить 2 659 грн. 81 коп.;

- згідно з довідкою № 634/6 від 14.08.2019 (а.с. 24) у вагонах № 53170031, № 62964937, №53425260, № 62966239 по накладній № 50752500 від 20.07.2019 становить 2 838 грн. 85 коп.,

- згідно з довідкою № 634/7 від 14.08.2019 (а.с. 27) у вагоні № 52814530 по накладній №50752492 від 20.07.2019 становить 2 838 грн. 35 коп.;

- згідно з довідкою № 634/8 від 14.04.2019 (а.с. 30) у вагоні № 63991632 по накладній №50752450 від 20.07.2019 становить 2 838 грн. 35 коп.;

- згідно з довідкою № 634/10 від 14.08.2019 (а.с. 34) у вагонах № 62072616 та №56965460 по накладній № 50818095 від 25.07.2019 становить 2 585 грн. 14 коп.;

- згідно з довідкою № 634/9 від 14.08.2019 (а.с. 38) у вагоні № 56970189 по накладній №50752443 від 20.07.2019 становить 2 838 грн. 85 коп.

Отже, позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з відповідача, мотивуючи це тим, що оскільки вагони №№ 56124167, 56219157, 63870844, 53170031, 62964937, 53425260, 62966239, 52814530, 63991632, 56970189, 62072616, 56965460 з вантажем були прийняті залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справних вказаних вагонах, враховуючи дані, наведені в комерційних актах № 476906/640 від 23.07.2019, № 476906/641 від 23.07.2019, № 476906/642 від 23.07.2019, № 476906/643 від 23.07.2019, № 476906/644 від 23.07.2019, № 476906/645 від 23.07.2019, № 476906/646 від 23.07.2019, № 476906/647 від 23.07.2019, № 476906/661 від 26.07.2019, № 476906/666 від 27.07.2019, № 476906/667 від 27.07.2019, № 476906/668 від 27.07.2019 відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу статті 110 Статуту залізниць покладається на залізницю.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони з вугіллям кам`яним були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, - при перевезенні вантажів у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива.

З огляду на те, що кам`яне вугілля є твердим мінеральним паливом і у залізничних накладних №№ 50817972, 50753938, 50752500, 50752492, 50722450, 47926555 та 50818095 відсутні відомості щодо прийняття залізницею до перевезення вантажу у вологому стані, а міститься лише граничне значення вологості вугілля як показник його якості, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення відповідальної недостачі вугілля з урахуванням норми недостачі, яка становить 1% маси, - для мінерального палива.

Отже, відповідальна недостача вугілля під час перевезення становить:

- у вагоні № 56124167: 1 416 грн. 19 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 0,563 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 797 грн. 31 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 56219157: 2 659 грн. 81 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 2,171 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 5 774 грн. 45 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 63870844: 2 659 грн. 81 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 1,864 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 4 957 грн. 89 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 53170031: 2 838 грн. 85 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 0,665 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 1 887 грн. 84 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 62964937: 2 838 грн. 85 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 2,156 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 6 120 грн. 56 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 53425260: 2 838 грн. 85 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 0,662 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 1 879 грн. 32 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 62966239: 2 838 грн. 85 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 2,355 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 6 685 грн. 49 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 52814530: 2 838 грн. 85 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 2,063 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 5 856 грн. 55 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 63991632: 2 838 грн. 85 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 8,056 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 22 869 грн. 78 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 56970189: 2 838 грн. 85 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 2,345 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 6 657 грн. 10 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 62072616: 2 585 грн. 14 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 2,154 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 5 568 грн. 39 коп. (вартість недостачі);

- у вагоні № 56965460: 2 585 грн. 14 коп. (вартість 1 т вугілля з ПДВ) х 1,165 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 3 011 грн. 69 коп. (вартість недостачі);

Таким чином, позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вугілля кам`яного в загальній сумі 72 066 грн. 37 коп. що і є причиною спору.

При цьому, згідно з пунктом 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу,

Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

У відповідності до статті 129 Статуту залізниць України обставини, засвідчені комерційним актом, є підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугілля кам`яного слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з нормами статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.39), господарським судом було встановлено, що він виконаний позивачем у відповідності до вимог законодавства та фактичних обставин справи.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 1 921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у загальному розмірі 72 066 грн. 37 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька область, м. Добропілля, вулиця Київська, будинок 1; ідентифікаційний код 00176472) 72 066 грн. 37 коп. вартості нестачі вантажу та 1 921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.01.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко