РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2020Справа № 910/15027/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ікар» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золото Барви» про стягнення 21328,50 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань оплатити поставлений йому товар за накладною від 01.11.2018.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали, убачається, що цей лист, направлений за офіційною адресою місцезнаходження Відповідача згідно ЄДР, був повернутий суду поштою.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим Відповідачем надаються до ЄДР відомості, щодо офіційної адреси його місцезнаходження, за якою він повинен отримувати кореспонденцію.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, як суб`єктом господарювання, було замовлено, а Позивачем поставлено товару на загальну суму 21328,50 грн., що підтверджується залученою до справи видатковою накладною №РН-Зп013725 від 01.11.2018, які містять номенклатуру (асортимент) товару, його кількість та ціну, підписи представників Відповідача та Позивача, скріплена печаткою Відповідача.

На оплату товару, до якого входить і вказаний вище товар на суму 21328,50 грн., Позивачем було виписано Відповідачу ще до поставки рахунок №СФ-Зп016154 від 29.10.2018, дійсний до сплати до 29.10.2018 (п. 1 рахунку), та на який міститься посилання у вказаній накладній. Відтак, прийнявши товар по накладній з посиланням на рахунок, Відповідач погодився з викладеними у рахунку умовами оплати (до 29.10.2018) та поставки (FCA / Інкотермс 2010 / зазначено конкретну адресу), оскільки іншого (незгоди з такими умовами) у накладній не назначено.

Таким чином, у відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи письмові пояснення Позивача, та відсутність доказів на їх спростування з боку Відповідача, що договір поставки (купівлі-продажу) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб та у письмовій формі (накладна) шляхом надання пропозиції товару та зустрічного прийняття поставленого товару.

Тобто, судом з вищенаведеного встановлено укладення між сторонами договору поставки, який містить всі істотні умови господарського договору відповідно до ст. 180 ГК України - предмет (асортимент та кількість товару), ціну (вартість товару) та строк (строк дії договору та строк поставки товару - настав в момент підписання накладної при отриманні товару, строк оплати за отриманий товар - до 29.10.2018 відповідно до рахунку-фактури), та який Позивачем було виконано, а Відповідачем виконання прийнято без зауважень (накладна зауважень не містить).

Відсутність будь-якої з істотних чи усіх істотних умов Відповідачем перед судом не доведена.

При цьому, судом враховано, що у матеріалах справи відсутня довіреність на підтвердження повноважень особи, яка з боку Відповідача підписала вказану вище видаткову накладну та скріпила її печаткою Відповідача, проте суд приймає вказану видаткову накладну, як доказ, який підтверджує відображену у ній господарську операцію між Позивачем та Відповідачем, врахувавши сукупність наступних обставин та доказів, та їх більшу вірогідність, ніж наданих Відповідачем (останнім жодних доказів на спростування узагалі не надано).

Так, вказана видаткова накладна, як первинний документ у розумінні ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, містить печатку Відповідача, що відноситься до «інших» вказаних у первинному документі даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і можливість накладення печатки прямо передбачено вказаним вище Положенням, яке також передбачає проставлення її уповноваженою на це особою відповідного підприємства.

Оскільки печатка є власністю підприємства, то саме підприємство, як власник, який розпоряджається своїм майно, призначає осіб, які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства.

Тому Відповідач, як суб`єкт підприємницької діяльності, несе повну відповідальність за законність використання його печатки, в тому числі за засвідчення видаткових накладних. І матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження втрати Відповідачем проставленої на вказаній вище накладній печатки, її підробки чи іншого незаконного використання третіми особами всупереч волі Відповідача.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - у прийнятті товару Відповідачем на загальну суму 21328,50 грн. за видатковою накладною №РН-Зп013725 від 01.11.2018).

Також судом враховано, що оскільки за кодом ЄДР 38783767, вказаним у накладній на печатці отримувача товару «ТОВ «Кранмонтаж», на даний час у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься юридична особа під назвою ТОВ «Золото Барви» (Відповідач), при цьому, будь-які відомості про реорганізацію або правонаступництво у ЄДР відсутні, то відбулася зміна найменування ТОВ з «Кранмонтаж» на «Золото Барви».

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності поставленого за накладною товару.

Оскільки між сторонами не погоджувалося іншого, то суд приймає, що строк оплати за товар був встановлений у рахунку №СФ-Зп016154 від 29.10.2018, ще вказано, що він дійсний до сплати до 29.10.2018.

Відповідач обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

У погоджений сторонами строк Відповідач вартість отриманого товару повністю не оплатив.

Наявність у Відповідача заборгованості в сумі 21328,50 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.ст. 181, 193, 265 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 21328,50 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золото Барви» (вул. Борисоглібська, буд. 7, м. Київ, 04070; ідентифікаційний код 38783767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ікар» (вул. Базова, 3, м. Запоріжжя, 69600; ідентифікаційний код 36535126) 21328 (двадцять одну тисячу триста двадцять вісім) грн. 50 коп. заборгованості, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків