ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.20 Справа № 917/1866/19

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Бокко, вул. Велика Перспективна, 62, м. Кропивницький, 25006

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім АвтоКрАЗ, вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення 15 800,00 грн.,

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 15 800,00 грн. основного боргу за договором № 630ТД/17 від 09.11.2017 року та додаткової угоди № 1 від 18.12.2018 року до нього.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не в повному обсязі здійснив оплату товару поставленого позивачем на умовах договору № 630ТД/17 від 09.11.2017 року та додаткової угоди № 1 від 18.12.2018 року до нього.

Ухвалою від 28.10.2019 року (а.с. 1-2) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Сторони отримали зазначену ухвалу суду 05.11.2019 року, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48-49).

18.11.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 07.11.2019 року (вх. № 12653 від 18.11.2019 року, а.с. 50-52), в якому відповідач посилається на те, що отримав від позивача рекомендований лист із позовною заявою без зазначених в ній додатків, інших заперечень по суті спору відповідач не надав.

Відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 18.11.2019 р. (а.с. 62-63) позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Бокко б/н від 22.10.2019 року (вх. № 2140/19 від 25.10.2019 року) була залишена без руху відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України, з огляду на недотримання позивачем приписів ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Позивач в термін, визначений судом, усунув недоліки цієї позовної заяви, та ухвалою від 02.12.2019 року суд продовжив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Зазначену ухвалу позивач отримав 06.12.2019 року, відповідач 11.12.2019 року (поштові повідомлення про вручення поштового відправлення залучені до матеріалів справи, а.с. 77-78).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у строк, визначений судом в ухвалі від 02.12.2019 року, не скористався. За п. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім АвтоКрАЗ, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Бокко, як Продавцем, був укладений договір № 630ТД/17 від 09.11.2017 року (далі Договір, а.с. 7-9), на умовах якого Продавець зобов`язався поставити і передати у власність Покупця товар згідно з специфікаціями, що є невід`ємними частинами Договору, а Покупець прийняти товар і сплатити його на умовах цього Договору (п. 1 Договору).

До укладеного Договору сторони уклали додаткову угоду № 1 від 18.12.2018 року (далі Додаткова угода, а.с. 9, зворот), в якій погодили додаткову поставку товару Покупцеві згідно специфікації № 2, а саме захоплення для перенесення скла вакуумні дії/ в кількості 10 шт. на суму 19 200,00 грн. без ПДВ та комплект для зняття авто скла Forch/ за ціною 6 600,00 грн. в кількості 1 шт., разом на 25 800,00 грн.

За п. 2.1 Договору, на момент підписання Договору ціна товару вказана в специфікаціях, виходячи з базисних умов поставки, вказаних в п. 3.1 і включає вартість тари, маркування і вантаження.

Згідно розділу 3 Договору, поставка товару здійснюється автотранспортом Покупця на умовах СРТ (м. Кременчук, склад транспортної компанії) згідно з Міжнародними правилами Інкотермс-2010 (п. 3.1 Договору), поставка товару Продавцем здійснюється протягом 30 днів після надання Покупцем письмових заявок Продавцю (п. 3.2 Договору).

На виконання умов укладеного Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 25 800,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 316 від 04.02.2019 року на суму 19 200,00 грн. та № 335 від 08.02.2019 року на суму 6 600,00 грн. (а.с. 10, 13), із відмітками представника відповідача про отримання товару за довіреностями (а.с. 11-12, 14-15).

Відповідно до п. 5.2 Договору, розрахунки за товар здійснюються по факту поставки з відстрочкою платежу протягом 30 банківських днів, в національній валюті України по банківським реквізитам Продавця, вказаним в Договорі.

Як зазначає позивач, оплату отриманого товару відповідач провів частково, в сумі 10 000,00 грн., на момент звернення із позовом до суду основний борг в сумі 15 800,00 грн. відповідачем сплачений не був.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Обов`язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач передав відповідачу товар за видатковою накладною № 316 від 04.02.2019 року на суму 19 200,00 грн. (а.с. 10) та за видатковою накладною № 335 від 08.02.2019 року на суму 6 600,00 грн. (а.с. 13), всього на загальну суму 25 800,00 грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору, строк виконання зобов`язання є таким, що настав.

Враховуючи часткову оплату в сумі 10 000,00 грн. (02.05.2019 року), на момент звернення позивача із позовом до суду заборгованість відповідача за Договором становить 15 800,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов не надав будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення, тому позовні вимоги про стягнення 15 800,00 грн. основного боргу задовольняються судом повністю.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача в сумі 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім АвтоКрАЗ (вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бокко (вул. Велика Перспективна, 62, м. Кропивницький, 25006, ) 15 800,00 грн. основного боргу, 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.