ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.01.2020р. Справа № 914/1999/19
Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Корчинського О. І., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни про прийняття додаткового рішення у справі
за позовом: фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни, м. Львів,
до відповідача:приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», м. Київ,
про: стягнення шкоди у розмірі 313'418,40 грн, 69'952,00 грн - орендної плати, 1'495,32 грн - пені, 131,94 грн - три відсотки річних та 283,28 грн - інфляційних втрат.
За участю представників сторін:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
1. Судові процедури
1.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.12.2019 позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» 313'418,40 грн - збитків, в задоволенні решти позивних вимог відмовлено.
1.2. На розгляд Господарського суду Львівської області фізичною особою-підприємцем Стецик Б. В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зокрема, щодо стягнення судових витрат.
1.4. Відповідно до частин 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
2. Аргументи сторін
2.1. У поданій заяві фізична особа-підприємець Стецик Богдана Василівна просить стягнути з відповідача 6'185,18 грн - судового збору, 16'000,00 грн - витрат на оплату експертизи та 15'300,00 грн - витрат на професійну правничу допомоги.
2.2. Відповідач заперечень щодо стягнення судових витрат не подав.
3. Обставини справи
3.1. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення шкоди у розмірі 313'418,40 грн, 69'952,00 грн - орендної плати, 1'495,32 грн - пені, 131,94 грн - три відсотки річних та 283,28 грн - інфляційних втрат.
3.2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.11.2019. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався на 25.11.2019. Ухвалою суду від 25.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2019. У судовому засіданні з розгляду справи по суті розгляд справи було відкладено на 23.12.2019.
3.3. У позовній заяві позивачем визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у загальному розмірі 40'185,18 грн, з яких: 6'185,18 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору, 16'000,00 грн - відшкодування витрат на оплату послуг експерта та 18'000,00 грн - витрат на професійну правничу допомоги.
3.4. У судових засіданнях 11.11.2019, 25.11.2019, 09.12.2019 та 23.12.2019 був присутній представник позивача.
3.5. 23 грудня 2019 року у судовому засіданні представник позивач подав заяву про надання позивачу строку у 5 календарних днів для уточнення судових витрат, адже станом на час розгляду справи представником позивача не надано усіх послуг, перелік яких вказано у позовній заяві.
3.6. У судовому засіданні 23.12.2019 судом ухвалено рішенням про часткове задоволення позовних вимог.
3.7. Позивач 24.12.2019 подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення та копію акту надання послуг № 2 від 24.12.2019 за договором пр о надання правової допомоги № 02-04/449 від 19.07.2019.
3.8. Також, у матеріалах справи є Договір про надання правничої допомоги № 02-04/449 від 19.07.2019 та Додаткова угода № 1 до Договору №02-04/449 від 19.07.2019 (а.с. 67-70), Договір № ЕК-28/19 на надання послуг із виконання висновку експерта від 18.07.2019 (а.с. 72-74), Акт приймання-передавання наданих послуг із виконання висновку експерта (а.с. 76) та квитанція про оплату 16'000,00 грн від 27.08.2019 призначення платежу - за виконання висновку експерта.
3.9. Відповідно до п. 4.1. Договору про надання правничої допомоги, за надану правову (правничу) допомогу Замовник сплачує гонорар у розмірі, в строки та порядку, що визначається на підставі Додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною цього договору.
Додатковою угодою № 1 сторони договору передбачили, що за надання Виконавцем Замовникові правової допомоги, пов`язаної з надання усних юридичних консультацій, вивченням документів Замовника, аналізом судової практики, підготовкою та збором доказів для подання позовної заяви, здійснення претензійно-позовної роботи, підготовкою процесуальних документів, представленням інтересів Замовника в суді першої інстанції (Господарському суду Львівської області) до прийняття ним рішення, Замовник сплачує Виконавцю гонорар у розмірі 18'000,00 грн.
Актом наданих послуг № 2 за договором про надання правничої допомоги № 02-04/449 від 19.07.2019 від 24.12.2019 Виконавцем (АО «Екс Юре») надано Замовнику (Позивачу) наступну правову допомогу:
- Вивчення документів наданих Замовником 2 год. 1'800,00 грн.;
- Усні консультації з правових питань 2 год. 1'800,00 грн;
- Написання претензій про відшкодування збитків 2 год. 1'800,00 грн;
- Вивчення та аналіз судової практики щодо розгляд справ провідшкодування збитків, стягнення заборгованості, пені, 3 відсотків річних та інфляційних втрат за договором 3 год. 2'700,00 грн;
- Підготовка та здір доказів для подання позовної заяви 1 год. 900,00 грн;
- Підготовка позовної заяви про стягнення шкоди та заборгованості за договором до Господарського суду Львівської області 3 год. 3'600,00 грн;
- Представлення інтересів Замовника в суді (оплата за 4 судові засіданя по 900 грн за кожне судове засідання) 3'600,00 грн,
загальна сума наданої правової (правничої) допомоги 15'300,00 грн.
4. Позиція суду
4.1. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, проведенням експертизи.
4.2. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 4'701,08 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.
4.3. Суд роз`яснює позивачу, що у зв`язку з внесенням судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом, позивачу може бути повернуто 510,97 грн сплаченого судового збору у порядку передбачено Законом України «Про судовий збір».
4.4. Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
4.5. Загальне правило розподілу судових витрат визначенено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як встановлено з матеріалів справи, 19 липня 2019 року між Адвокатським об`єднанням «Екс Юре» (надалі - Виконавець) та фізичною особою-підприємцем Стецик Б. В. (надалі - Замовник) укладено Договір про надання правничої допомоги № 02-04/449. За умовами цього Договору, Замовник дає завдання Виконавцеві та зобов`язується оплатити надану ним професійну правничу допомогу, а Виконавець зобов`язується відповідно до завдань Замовника надавати йому визначену професійну правничу допомогу (п. 1.1. Договору).
Як встановлено у п. 2.8. рішення, вартість правничої допомоги за Договором та Додатковою угодою № 1 становить 18'000,00 грн, однак з урахуванням Актом наданих послуг № 2 від 24.12.2019, Виконавцем надано правової допомоги на загальну суму 15'300,00 грн.
Відповідач клопотання про зменшення заявлених витрат на оплату послуг правової допомоги не подав.
З огляду на викладені обставини, враховуючи право суду передбачене у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, дійшов висновку, що у зв`язку з частковим задоволенням позову (у відсотковому співвідношенні 82,85 %) стягнути з відповідача 12'676,05 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Варто зазначити, що аналогічних висновків у подібних правовідносинах дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019.
4.6. Згідно з частинами 4 - 7 статті 127 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
4.7. 18 липня 2019 року між ФОП Стецик Б. В. (Замовник) та Судове експертно-розрахункове бюро (ТзОВ «СЕРБ»)укладено Договір № ЕК-28/19 на надання послуг із виконання висновку експерта. За умовами цього Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки по надання послуг із виконання робіт з визначення: Якою є вартість відновлювального ремонту в нежитловому приміщені № 3 (офіс), розташованих у багатоквартирному малоповерховому житловому будинку № 12 на вул. Рилєєва у м. львові після пожежі, що мала місце 12.07.2019?(п. 1.1. Договору). Вартість робіт за цим Договором визначено у розмірі 16'000,00 грн (п. 2.1. Договору).
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг із виконання висновку експерта від 30.08.2019 Замовник підтвердив, що Виконавець надані послуги у виконанні висновку експерта, а Замовником оплачено вартість наданих послуг у розмірі 16'000,00 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 75).
Відтак, суд здійснивши аналіз наданих документів на підтвердження понесених витрат, у зв`язку із задоволення позову в частині стягнення збитків, де одним із доказів підтведження заявлених вимоги є поданий висновок експерта, вважає за необхідне стягнути з відповідача 16'000,00 витрат на проведення експертизи.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 127, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 20.01.2020.

Суддя Трускавецький В.П.