РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020Справа № 910/16182/19
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (бульвар Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133)

до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" (вул. Кудрявська, м. Київ, буд. 23, 04053)

про стягнення 127 689,14 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" про стягнення 127 689,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 00-0272-19/РМД від 01.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 відкрито провадження по справі № 910/16182/19, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

13.12.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 21.11.2019 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками позивача та відповідача, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

01.04.2019 між Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" (замовник) та Державним підприємством "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (виконавець) укладено договір № 00-0272-19/РДМ (надалі також - договір), за умовами п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених даним Договором, «Виконавець» приймає на себе зобов`язання надати Послуги з розроблення детального плану території земельної ділянки існуючої бази відпочинку (надалі - Послуги) за ДК 021:2015 (СPV)-(71240000-2- Архітектурні інженерні та планувальні послуги), відповідно до технічних та кількісних характеристик передбачені 1.2. цього Договору, а «Замовник» зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги, передбачені даним Договором.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору загальна вартість цього Договору становить 119 899,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 19 983,17 грн. Оплата наданих Послуг здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений в п. 12 цього договору, протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту підписання Сторонами акту наданих послуг.

Згідно з п.п. 4.1-4.3 договору, виконавець розпочинає Послуги за цим Договором протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання сторонами цього Договору.

Строк надання Послуг складає 90 (дев`яносто) днів з дати підписання Сторонами цього договору.

Послуги вважаються наданими після підписання Сторонами Акту приймання-передачі (наданих послуг). Підписання Сторонами Акту приймання-передачі є підставою для Замовника з Виконавцем за надані послуги відповідно до цього договору.

За приписами пунктів 5.1-5.3 договору, приймання Замовником виконаних робіт за цим Договором оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг.

По завершенню виконання послуг за даним Договором Виконавець передає Замовнику комплект проектної документації та іншої документації розробленої відповідно до умов договору та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ, виготовленої відповідно до умов даного Договору та 2 (два) примірника Акту, підписаного та скріпленого печаткою зі свого боку.

Замовник протягом 10-ти календарних днів з дня отримання двох примірників Акту, зобов`язаний направити (повернути) Виконавцю 1 (один) примірник Акту, підписаний та печаткою зі свого боку, або мотивовану відмову від приймання послуг.

Як вказано у п. 6.5 договору, у випадку несплати чи часткової несплати за надані Послуги, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період сплати пені, за а день прострочення від суми заборгованості.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. (п. 8.1 договору)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов договору ним було надано послуги вартістю 119 899,00 грн, які відповідач не оплатив. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 119 899,00 грн, а також інфляційні у розмірі 839,29 грн, 3% річних у розмірі 591,28 грн та пеню у розмірі 6 359,57 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає про відсутність підстав для розрахунку з позивачем, оскільки акт приймання-передачі зі сторони відповідача підписаний не був.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2019 на виконання умов договору позивач направив відповідачу текстові та графічні матеріали детального плану території та 2 примірники акту приймання-передачі наданих послуг, підписаних з боку Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи", просив підписати та повернути один примірник акту, а також оплатити виконані роботи, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною від 01.07.2019.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що вказані матеріали відповідач отримав 05.07.2019.

Направлений позивачем акт відповідач як замовник послуг не підписав та не повернув, однак і мотивованої відмови від приймання послуг у порядку п. 5.3 договору відповідач також не висловив та позивачу не направив.

При цьому суд також враховує, що жодних претензій щодо надання послуг за договором, враховуючи 90-деннний строк їх надання, відповідач до позивача не пред`являв.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку, що послуги позивачем надані, а відповідачем прийняті, а тому підлягають оплаті. При цьому, зволікання відповідача у формальному підписанні акта приймання-передачі наданих послуг, за встановлених судом обставин, не може бути підставою для звільнення його від виконання своїх грошових зобов`язань за договором.

Окрім того, факт надання послуг за договором відповідач у встановленому порядку не спростував.

07.10.2019 позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості а договором від 07.10.2019 № 1132 разом з актом звірки взаємних розрахунків, яка залишилась без відповіді та виконання.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів Державному підприємству "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" в розмірі 119 899,00 грн.

Оскільки відповідач, в порушення зазначених норм Цивільного кодексу України та умов договору, не здійснив оплату наданих послуг у повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 591,28 грн за період прострочення з 17.09.2019 по 15.11.2019, та інфляційні в розмірі 839,29 грн за період прострочення з 01.10.2019 по 31.10.2019.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за загальний період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання, суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначено період прострочення відповідача та правильно розраховано суми, як підлягають стягненню.

Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 591,28 грн та інфляційних у розмірі 839,29 грн слід задовольнити у повному обсязі.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь пеню у загальному розмірі 6 359,57 грн за загальний період прострочки з 17.09.2019 по 15.11.2019.

За приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Як вказано у п. 6.5 договору, у випадку несплати чи часткової несплати за надані Послуги, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період сплати пені, за а день прострочення від суми заборгованості.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначено період прострочення відповідача та правильно розраховано суму пені. Отже, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 6 359,57 грн слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" (вул. Кудрявська, м. Київ, буд. 23, 04053, ідентифікаційний код 03362123) на користь Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (бульвар Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 35691621) борг у розмірі 119 899 (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 591 (п`ятсот дев`яносто одна) грн 28 коп., інфляційні у розмірі 839 (вісімсот тридцять дев`ять) грн 29 коп., пеню у розмірі 6 359 (шість тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн 57 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20.01.2020

Суддя Т. Ю. Трофименко