РІШЕННЯ

м. Київ

16.01.2020Справа № 910/15449/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/15449/19

за позовом приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1)

до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5)

про стягнення 12 100,49 грн.,

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - Товариство) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі Залізниця) про стягнення збитків, що виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезені у сумі 12 100,49 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 01.02.2016 позивачем (покупець) та публічним акціонерним товариством «Авдіївський Коксохімічний Завод» (постачальник; далі - Завод) було укладено договір № 245108/16сб про надання послуг (далі - Договір надання послуг);

- 14.02.2018 позивачем (замовник) і відповідачем (перевізник) було укладено договір № 00039/ЦТЛ-2018 про надання послуг (далі - Договір), за умовами якого здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону до перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць, інших державних та/або вагонах замовника, і проведення розрахунків за послуги;

- у комерційному акті від 11.06.2019 № 485604/632 зазначено, що присутні виїмки та порушено маркування;

- пунктом 114 Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- вартість недостачі складає 12 100,49 грн.;

- таким чином, сума збитків, яка виникла у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні становить 12 100,49 грн. та підлягає відшкодуванню Залізницею.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/15449/19; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу суду від 11.11.2019 надіслано на адреси сторін, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

Факт отримання вказаної ухвали сторонами підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 Товариством (покупець) та Заводом (постачальник) було укладено Договір надання послуг, за умовами якого постачальник зобов`язався передавати, а покупець- приймати та оплачувати коксову продукцію на умовах Договору про надання послуг.

14.02.2018 Товариством (замовник) і Залізницею (перевізник) було укладено Договір, за умовами якого здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону до перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць, інших державних та/або вагонах замовника, і проведення розрахунків за послуги.

Відповідно до накладної від 19.05.2019 № 49849441 Залізниця прийняла на станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці кокс доменний для перевезення і зобов`язалася доставити його на станцію призначення Маріуполь-сортувальний Донецької залізниці вантажоодержувачу - Товариству.

На станції Маріуполь-сортувальний Донецької залізниці було складено комерційний акт від 11.06.2019 №485604/632, відповідно до якого: при здійсненні комісійного зважування вагону №51806164 на 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявлено: тара - 23 400 кг, нетто - 41 300 кг, що менше ваги, зазначеної у вантажному документі на 2 200 кг; над 1 люком виявлене заглиблення довжиною 1,5 м, шириною 1,5 м, глибиною 0,5 м; маркування в місцях заглиблення порушене; течі вантажу не було; вагон прибув технічно справним; завідувач вантажним двором по штату відсутній.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні № 51806164 складає 9098,11 грн. (в тому числі ПДВ), що підтверджується рахунком вантажовідправника від 19.05.2019 № 92575334 та сертифікатом якості № 21582.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка для вантажів у вологому стані складає 2% (2 % від 43 500 кг. = 870 кг.), нестача вантажу становить 1 330 кг (2 220 кг- 870 кг).

За розрахунком позивача вартість недостачі (з урахуванням норми природної втрати), виявленої у вагоні № 51806164 складає 12 100,49 грн. (1,33 т * 9 098,11 грн.).

Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно із статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, за втрату чи недостачу -у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з частиною другою статті 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, встановлено норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси. Так, зазначеним пунктом передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Статтею 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (частина 1 статті 129 Статуту).

Частиною другою статті 130 Статуту передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій і позовів вантажоодержувачем вантажовідправнику засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції).

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: факт нестачі вантажу; розмір завданої шкоди.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: комерційний акт; накладна; рахунок.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, Залізниця не спростувала доводів Товариства.

Таким чином, збитки у розмірі 12 100,49 грн. підтверджені документально, а тому позовна вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ідентифікаційний код 00191129) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) про стягнення 12 100,49 грн. вартості нестачі вантажу задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ідентифікаційний код 00191129) 12 100 (дванадцять тисяч сто) грн. 49 коп. вартості нестачі вантажу та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.01.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук