УХВАЛА

08.01.2020Справа № 910/19055/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест КМ" про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову

Особи, які отримають статус учасника справи:

відповідач Київська міська рада

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень у Подільському районі м. Києва

Представники сторін: не викликались

УСТАНОВИВ:

28.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест КМ" про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

- заборони Київській міській раді та її виконавчому органу вчиняти будь-які організаційно-правові дії щодо фактичного вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест КМ" земельної ділянки площею 1,0900 га на вулиці Вишгородській, 47-Ж у Подільському районі м. Києва та вчиняти будь-які дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного земельного кадастру в частині припинення речових прав на земельну ділянку кадастровий номер: 800000000:85:166:0003 площею 1,09 га на вулиці Вишгородській, 47-Ж у Подільському районі м. Києва та зміни її цільового призначення, а саме в частині відомостей про підстави виникнення іншого речового права: підстав внесення запису; виду іншого речового права; про суб`єкт іншого речового права; зміст та характеристики іншого речового права; опису об`єкту іншого речового права; щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер: 800000000:85:166:0003 площею 1,09 га на вулиці Вишгородській, 47-Ж у Подільському районі м. Києва, яка передана в оренду Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест КМ" згідно договору оренди від 14.08.20078 за № 85-6-00341 (в редакції згідно угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29.05.2017, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. (реєстровий № 155).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що 12.12.2019 на пленарному засіданні ІХ сесії Київської міської ради VIII скликання у порядку невідкладності були прийнято рішення "Про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 1,0900 га на вулиці Вишгородській, 47-Ж у Подільському районі м. Києва, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінвест КМ" від 14.08.2007 № 85-6-00341(зі змінами, внесеними угодою від 29.05.2017) та врегулювання подальшого використання земельної ділянки площею 1,09 га на вулиці Вишгородській, 47-Ж у Подільському районі м. Києва" № 446/8019. За твердженнями позивача вказане рішення Київської міської ради є протиправним та порушує права заявника як орендаря зазначеної земельної ділянки. Предметом позову, як зазначає позивач, буде вимога про скасування рішення Київської міської ради від 12.12.2019 № 446/8019 та визнання його протиправним.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України позивачем не надано належних та допустимих доказів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Твердження відповідача, викладені у заяві, стосовно того, що у випадку задоволення позовних вимог виконання рішення буде ускладнено, оскільки право оренди на вказану земельну ділянку буде набуте іншою особою та її цільове призначення буде змінено, не підтверджує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, дослідивши надані суду докази та обставини, викладені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає її необґрунтованою, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження того факту, що невжиття заходів забезпечення порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим поновлення порушених прав позивача, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест КМ" про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду(частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б. Плотницька