РІШЕННЯ

м. Київ

16.01.2020Справа № 910/15466/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/15466/19

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, буд. 81; поштова адреса: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 15-а; ідентифікаційний код 34540113)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Медіапро» (02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-а; ідентифікаційний код 31953373)

про стягнення 797 569,63 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (далі - Банк) до товариства з обмеженою відповідальністю «Медіапро» (далі - Товариство) про стягнення: 525 961,64 грн. частини заборгованості за простроченими відсотками за укладеним сторонами кредитним договором від 06.09.2017 №15/05-КР-27/2017 (далі - Договір) та 271 601,99 грн. частини заборгованості за кредитом, а всього 797 569,63 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- Банком і Товариством (позичальник) укладено генеральний кредитний договір від 06.09.2017 №15/05-ГКД-04/2017 (далі - Генеральний кредитний договір), за умовами якого Банк відкриває відкличну кредитну лінію в національній валюті України - гривні та встановлює ліміт, строк дії, в межах якого здійснюватиме обслуговування позичальника, котрому надається можливість оперативного одержання кредитів (на підставі окремих кредитних договорів), а позичальником здійснюється виконання в повному обсязі зобов`язань відповідно до умов кредитних договорів; згідно з пунктом 1.2 Генерального кредитного договору загальний ліміт встановлювався в сумі 26 000 000 грн., строк дії кредитної лінії по 05.09.2018;

- в забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Генеральним кредитним договором та кредитними договорами перед Банком, Банком і товариством з обмеженою відповідальністю «Конфіліу» (далі - ТОВ «Конфіліу») укладено договір застави обладнання, а саме: багатозварювальний автомат SL404, 4-х голова версія, STURZ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 4, заставною вартістю 52 387 583 грн.; перевіркою встановлена відсутність застави за зазначено адресою, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб;

- керуючись умовами Генерального кредитного договору, сторони уклали Договір, за умовами якого (з усіма змінами та доповненнями до нього) Банк відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі 16 000 000 грн., в межах якої надав позичальнику в користування грошові кошти (кредит), зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 24% річних; термін повернення відповідачем кредиту - 05.09.2018 або термін, встановлений у відповідності до пункту 4.3, 4.4 Генерального кредитного договору;

- факт надання коштів Товариству підтверджується випискою з рахунку, позивач повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачем за Договором;

- проте Товариством порушено умови Договору, зокрема, підпункт 2.1.4 пункту 2.1 та підпункт 2.2.2 пункту 2.2 Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, передбачені Договором;

- у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору виникла заборгованість у розмірі 797 569,63 грн за період з 01.10.2017 по 19.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15466/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

03.12.2019 позивач подав суду заяву про надання для тимчасового огляду оригіналів документів.

Суд, оглянувши оригінали документів, доданих до позовної заяви, встановив їх відповідність та повернув позивачу листом від 05.12.2019.

Ухвалу суду від 12.11.2019 надіслано на адреси сторін, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

Що ж до належного повідомлення відповідача, то слід вказати таке.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення з адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв`язку прописом «за місцем обслуговування».

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють те, що якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини шостої вказаної статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За правилами статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Порядок надання послуг поштового зв`язку та порядок оформлень поштових відправлень, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення встановлено «Правилами надання послуг поштового зв`язку», які затверджено постановою Кабінетів Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та «Порядком оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 № 799 (із змінами і доповненнями).

Пунктом 17 Правил встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Виходячи з наведених норм законодавства, на ПАТ «Укрпошта» лежить функція доставки поштових відправлень з позначкою «Судова повістка» як національного оператора.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, а саме пунктом 116 встановлено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Разом з тим, відповідно до пункту 106 Правил надання послуг поштового зв`язку бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Слід зазначити, що бланки рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) та довідки (ф.20), затверджуються ПАТ «Укрпошта», зокрема, Наказом від 12.05.2006 № 211 «Про затвердження та введення в дію Порядку пересилання поштових відправлень» та Наказом №155 від 03.03.2015 "Про затвердження зразків бланків, що застосовуються при пересиланні поштових відправлень" в редакції Наказу №1455 від 20.12.2018.

Так, бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) не містить такі графи для заповнення у випадку невручення: «відмови адресата від одержання»; «закінчення терміну зберігання»; «неправильно зазначена або відсутня адреса»; «інші причини».

У свою чергу, довідка (ф.20) містить такі графи причин повернення (досилання): «для оплати за тарифом»; «порушений порядок відправлення»; «вийнято з поштової скриньки пошкодженим»; «для перепакування через наявність надписів (наклейок, знаків)»; «неповна адреса»; «за зазначеною адресою не проживає»; «за відмовою адресата від одержання»; «за заявою відправника (одержувача)»; «за закінченням терміну зберігання»; «за місцем обслуговування».

Таким чином, положення Правил і Наказу не містять відомостей, які встановлюють норми Господарського процесуального кодексу України, які в свою чергу не кореспондуються зі спеціальними нормами, які регулюють поштові пересилання.

Вказана невідповідність унеможливлює проставлення працівником пошти такої відмітки, яка визначена у пунктах 4 та 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю у працівників пошти можливості проставляти відмітку, яка визначена Господарським процесуальним кодексом України, саме відмітка «за закінченням встановленого строку зберігання» чи «відсутність особи за адресою місцезнаходження» є доказом того, що відповідач не отримав судову кореспонденцію, не вжив відповідних заходів щодо її отримання та його дії свідчать про відмову отримати копію судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.09.2017 Банком і Товариством (позичальник) укладено Генеральний кредитний договір, за умовами якого Банк відкриває відкличну кредитну лінію в національній валюті України - гривні та встановлює ліміт, строк дії, в межах якого здійснюватиме обслуговування позичальника, котрому надається можливість оперативного одержання кредитів (на підставі окремих кредитних договорів), а позичальником здійснюється виконання в повному обсязі зобов`язань відповідно до умов кредитних договорів; згідно з пунктом 1.2 Генерального кредитного договору загальний ліміт встановлювався в сумі 26 000 000 грн., строк дії кредитної лінії по 05.09.2018.

Керуючись умовами Генерального кредитного договору, сторони уклали Кредитний договір, за умовами якого (з усіма змінами та доповненнями до нього):

- Банк на умовах, передбачених Договором, відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі - 16 000 000 грн., в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі - 24 % відсотків річних (далі - проценти) а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі зазначені у Договорі, своєчасно та в повному обсязі здійснити повернення кредиту, сплачувати Банку проценти, неустойку (штрафи та пеню) у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором та Генеральним кредитним договором (пункт 1.1 Договору);

- терміном повернення позичальником кредиту є - 05.09.2018 або термін, встановлений у відповідності з пунктами 4.3, 4.4 Договору (пункт 1.2 Договору);

- кредит позичальнику надається в межах суми ліміту, зазначеної у пункті 1.1 Договору, на підставі письмової заяви позичальника, викладеної у формі, передбаченій Договором, за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань згідно з Договором (пункт 1.4 Договору);

- моментом (днем) надання кредиту вважається день утворення заборгованості на рахунку для обліку заборгованості позичальника (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 Договору);

- нарахування процентів здійснюється Банком в порядку, передбаченому його внутрішніми положеннями та Генеральним кредитним договором, щомісячно, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця за повний календарний місяць та в день настання терміну повернення. Кількість днів для розрахунку процентів визначається методом "факт/факт" (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору);

- позичальник сплачує нараховані проценти в національній валюті України щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем, за який нараховані проценти та в день настання терміну повернення кредиту на рахунок (підпункт 2.2.2 пункту 2.2 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за ним (пункт 4.4 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач виконав свої договірні зобов`язання, надавши відповідачу кредит у сумі 16 000 000 грн., що підтверджується випискою з рахунку, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідач умови Договору належним чином не виконував, внаслідок чого у Товариства утворилася заборгованість на загальну суму 16 523 961,64 грн., а саме: 15 998 000 грн. заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 525 961,64 грн. заборгованості за процентами.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути частину суми заборгованості за наданим кредитом - 271 601,99 грн. та частину заборгованості за процентами - 525 961,64 грн., нарахованими за період 01.10.2017 по 19.11.2017.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною другою статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що розрахунок правильний.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: укладення Договору; факт надання кредиту; неповернення кредиту відповідачем і несплата процентів.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: Договір; виписки по рахункам.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, Товариство не спростувало доводів Банка; не подало доказів повернення кредиту та сплати процентів.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, буд. 81; поштова адреса: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 15-а; ідентифікаційний код 34540113) до товариства з обмеженою відповідальністю «Медіапро» (02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-а; ідентифікаційний код 31953373) про стягнення 797 569,63 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Медіапро» (02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-а; ідентифікаційний код 31953373) на користь публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, буд. 81; поштова адреса: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 15-а; ідентифікаційний код 34540113): 525 961 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одну) грн. 64 коп. заборгованості за простроченими процентами, нарахованими за період з 01.10.2017 по 19.11.2017; 271 601 (двісті сімдесят одну тисячу шістсот одну) грн. 99 коп. заборгованості за кредитом і 11 963 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 54 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.01.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук