Справа № 914/73/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,
за участю секретаря судового засідання: Мартинюк М. О.,
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився,
відповідача 1 - не з`явився,
відповідача 2 - Брацкової О. С.,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - не з`явився,
прокуратури - Голуба Є. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз"
про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/73/18
за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до 1) Львівської міської ради, 2) Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова
про визнання незаконною і скасування ухвали Львівської міської ради від 31.07.2014 № 3739, визнання недійсним договору оренди землі від 25.10.2016, визнання за державою в особі Міністерства оборони України права власності на земельну ділянку,
Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.05.2018 у справі № 914/73/18 у позові заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Львівської міської ради, Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" відмовлено повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 у справі № 914/73/18 рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2019 касаційну скаргу військового прокурора Львівського гарнізону залишено без задоволення. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 і рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2018 у справі № 914/73/18 залишено без змін.

До Верховного Суду 05.12.2019 надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", у якій останнє просить ухвалити додаткове рішення та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 356,00 грн, понесені у зв`язку з касаційним розглядом цієї справи, покласти на Міністерство оборони України шляхом їх стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз". У заяві Публічне акціонерне товариство "Концерн Галнафтогаз" зазначає, що до судового засідання, яке було призначене на 07.11.2019, представник Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" подавав клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яке було отримано судом касаційної інстанції 04.11.2019, однак у судовому засіданні 05.12.2019 це питання судом касаційної інстанції не вирішувалось.

До Верховного Суду також надійшли заперечення від Міністерства оборони України та заступника військового прокурора Львівського гарнізону на клопотання Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", в яких учасники справи просять відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши зазначену заяву та заперечення на неї, Верховний Суд зазначає таке.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статі 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України установлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховним Судом установлено, що до клопотання Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" від 31.10.2019 (надійшло до Верховного Суду 04.11.2019) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу додано копію Договору від 02.07.2019 № АО/С-18/2 про надання правової допомоги, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Концерн Галнафтогаз" та Адвокатським об`єднанням "Ловейлс"; копію Додатку № 2 від 21.10.2019 до Договору від 02.07.2019 № АО/С-18/2; рахунок від 23.10.2019 № LW-1-OK3; додаток до рахунку від 23.10.2019 № LW-1-OK3; копію платіжного доручення від 29.10.2019 № .

У клопотанні про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу Публічне акціонерне товариство "Концерн Галнафтогаз" зазначає, що витрачений час на підготовку робіт виконаних адвокатом Адвокатського об`єднання "Ловейлс" з розгляду касаційної скарги у цій справі становить 5 годин, а саме: аналіз касаційної скарги військового прокурора Львівського гарнізону - 1 година; підготовка відзиву на касаційну скаргу військового прокурора Львівського гарнізону - 3 години; участь у судовому засіданні в суді касаційної інстанції - 1 година.

Відповідно до пунктів 1-2 додатку № 2 від 21.10.2019 до Договору від 02.07.2019 № АО/С-18/2 Адвокатське об`єднання "Ловейлс" зобов`язується забезпечити надання правової допомоги, а саме здійснення представництва Клієнта в судовій справі № 914/73/18 у Касаційному господарському суді Верховного Суду. Для здійснення представництва Адвокатське об`єднання "Ловейлс" визначило (уповноважило) адвоката Калужинського Олега Володимировича, свідоцтво № 2111, видане Львівською обласною КДКА 03.10.2012. Пунктом 3 цього ж додатку визначено вартість послуг з надання правничої допомоги, що розраховується погодинно.

При цьому, Верховним Судом установлено, що у додатку до рахунку від 23.10.2019 № LW-1-OK3 наведено детальний погодинний опис виконаних робіт адвокатом. Заначений опис робіт є ідентичний із тим, що викладений у клопотанні про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 31.10.2019.

До клопотання Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" від 31.10.2019 також додано Акт наданих послуг від 31.10.2019 до Договору № АО/С-18/2 про надання правової допомоги від 02.07.2018, яким сторони погодили, що загальна вартість наданих Адвокатським об`єднанням Клієнту правових послуг в касаційному провадженні у справі № 914/73/18 становить 22 356,00 грн, що сплачено Клієнтом у повному обсязі. Крім того, додано платіжне доручення № від 29.10.2019, яким підтверджується факт сплати ПАТ "Концерн Галнафтогаз" на користь Адвокатського об`єднання "Ловейлс" суми в розмірі 22 356, 00 грн за послуги з надання правової допомоги за рахунком № LW-1-OK3 від 23.10.2019 згідно з Договором № АО/С-18/2 від 02.07.2018.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення витрат на правничу допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Міністерством оборони України та заступником військового прокурора Львівського гарнізону не доведено підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та не доведено неправильності розрахунку цих витрат.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд, дослідивши заяву Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката при розгляді справи 914/73/18 в суді касаційної інстанції, а також заперечення Міністерства оборони України та заступника військового прокурора Львівського гарнізону, дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування Публічному акціонерному товариству "Концерн Галнафтогаз" витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених в суді касаційної інстанції, у розмірі 22 356,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на наведене, заява Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді касаційної інстанції у розмірі 22 356,00 грн підлягають стягненню з Міністерства оборони України.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" (04070, місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 15-17/18, ) 22 356 (двадцять дві тисячі триста п`ятдесят шість) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду Львівської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв