ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. Справа № 924/1035/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., секретаря судового засідання Янишиної Н.І., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі", м. Хмельницький

про стягнення 296 178,28 грн. основного боргу за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.04.2016 року, 172713,73 грн. пені, 16091,58 грн. 3% річних, 22432,20 грн. інфляційних втрат,

за участю представників сторін:

позивача: Мотлях О.О. - згідно довіреності № 1-2056 від 28.12.2019 року;

відповідача: Ксьондзик Ю.Ю. - згідно ордеру серії ХМ №024723 від 23.10.2019 року;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, 296178,28 грн. основного боргу за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.04.2016 року, 172713,73 грн. пені, 16091,58 грн. 3% річних, 22432,20 грн. інфляційних втрат. Свої вимоги обґрунтовує неналежним виконанням КП «Південно-Західні тепломережі» своїх зобов`язань щодо вчасного та повного розрахунку за надані позивачем послуги з транспортування природного газу.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.10.2019 року відкрито провадження у справі за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ до комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі", м. Хмельницький про стягнення 296178,28 грн. основного боргу за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.04.2016 року, 180074,83 грн. пені, 15235,16 грн. 3% річних, 31046,38 грн. інфляційних втрат, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.11.2019 року прийнято заявлене позивачем зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача під час судового розгляду спору та у наданому суду відзиві на уточнену позовну заяву наголошує, що несвоєчасність у проведенні розрахунків виникла не у зв`язку з умисним ухиленням відповідача від виконання зобов`язання, оскільки усі кошти, які сплачуються споживачами відповідача, надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання та розподіляються уповноваженим банком. Тобто, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що усуває КП «Південно-Західні тепломережі» від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні уповноваженим банком зі спеціальних рахунків відповідача грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Наголошує, що позивач намагається здійснити подвійне стягнення заборгованості та штрафних санкцій, оскільки заборгованість та штрафні санкції за період по серпень 2018 року включно були предметом розгляду справи №924/951/18. Зазначає і про те, що розмір основного боргу складає 142898,56 грн., тому, відповідно, підлягають коригуванню 3% річних, втрати від інфляції та пеня.

Окрім того, заявляє про сплив строку позовної давності, оскільки вважає, що позивач, звернувшись із уточненою позовною заявою 05.11.2019 року, пропустив строк спеціальної позовної давності щодо сплати неустойки. Також просить суд зменшити розмір пені до 10% від заявленої суми відповідно до ст. 233 ГК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

01.04.2016 між публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі начальника Красилівського ЛВУМГ Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» (далі - газотранспортне підприємство) та комунальним підприємством «Південно-Західні тепломережі» (замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами договору.

Згідно п. 1.2 договору річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника складає 20562,45 тис. куб. м.

Пунктами 3.1, 3.4 договору передбачено, що послуги по транспортуванню природного газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Згідно п. 5.1 договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Газотранспортне підприємство зобов`язується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 09:00 години першого дня місяця до 09:00 години першого дня наступного місяця включно. Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (п.п. 5.3, 5.4 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору оплата послуг за транспортування природного газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 цього договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей договір укладається на строк до 31 грудня 2016 року, умови цього договору поширюються на відносини між сторонами, які виникли з 01 січня 2016р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1 договору).

Згідно п. 11.3. договору на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності за цим договором та по стягненню неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю у три роки.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їхніми печатками.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з транспортування газу, що підтверджується актами наданих послуг: у липні 2018 року на суму 81468,91 грн. згідно акту наданих послуг від 31.07.2018 №07-18-; у серпні 2018 року на суму 71810,81 грн. згідно акту наданих послуг від 31.08.2018 №08-18-; у вересні 2018 року на суму 94429,33 грн. згідно акту №09-18- наданих послуг з транспортування природного газу; у жовтні 2018 року на суму 201687,10 грн. згідно акту №10-18- від 31.10.2018 року наданих послуг з транспортування природного газу; у листопаді 2018 року на суму 497849,56 грн. згідно акту №11-18- від 30.11.2018 року наданих послуг з транспортування природного газу; у грудні 2018 року на суму 635588,26 грн. згідно акту №12-18- від 31.12.2018 року на суму 635588,26 грн.; у січні 2019 року на суму 676096,08 грн. згідно акту №01-19- від 31.01.2019 року наданих послуг з транспортування природного газу; у лютому 28.02.2019 року на суму 499945,06 грн. згідно акту № 02-19- від 28.02.2019 року наданих послуг з транспортування природного газу; у березні 2019 року на суму 455502,47 грн. згідно акту №03-19- від 31.03.2019 року наданих послуг з транспортування природного газу; у квітні 2019 року на суму 184434,36 грн. згідно акту №04-19- від 30.04.2019 року наданих послуг з транспортування природного газу.

Відповідно до довідки №1397 від 17.10.2019 року КП «Південно-Західні тепломережі» про розрахунки за послуги транспортування природного газу з АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України», та довідки про розрахунки за послуги транспортування з Красилівською філією ЛВУМГ, кредиторська заборгованість станом на 15.10.2019 року - 296 178,28 грн.

Як вбачається із виписок з банківського рахунку КП «Південно-Західні тепломережі», останнім здійснено оплату позивачу наданих ним послуг по транспортуванню природного газу згідно договору № 23.05.2019 року в розмірі 253492,49 грн.; 28.08.2019 року - 102759,55 грн. Окрім того, відповідачем сплачено позивачу 25.07.2019 року - 113099,64 грн. (платіжне доручення №2); 31.07.2019 року - 134294,67 грн. (платіжне доручення №3).

Згідно Реєстру платіжних документів філії «Оператор ГТС України» по надходженню коштів від КП «Південно-Західні тепломережі» по договору за період з 14.12.2018 року по 11.11.2019 року, відповідачем наступним чином здійснювалась сплата коштів за договором: 14.12.2018 року - 2383,63 грн. та 200000,00 грн.; 17.12.2018 року - 2915,00 грн. та 2617,66 грн.; 18.12.2018 року - 656,56 грн. та 4177,39 грн.; 19.12.2018 року - 26,10 грн., 2520,69 грн. та 1830, 90 грн.; 20.12.2018 року - 2029,80 грн., 934,11 грн., 246,23 грн.; 21.12.2018 року - 7075,01 грн., 1763,40 грн.; 22.12.2018 року - 442561,51 грн., 2185,62 грн., 2233,20 грн., 1158,72 грн.; 26.12.2018 року - 85,80 грн., 1624,72 грн., 2904, 88 грн.; 27.12.2018 року - 1500,71 грн., 3544,96 грн., 902,18 грн.; 28.12.2018 року - 4924,75 грн., 1431,63 грн., 68,00 грн.; 03.01.2019 року - 840,48 грн., 5990,32 грн., 2071,11 грн., 1715,12 грн.; 04.01.2019 року - 294,20 грн., 6783,33 грн.; 08.01.2019 року - 389,74 грн., 3019,24 грн.; 09.01.2019 року - 366,93 грн., 5237,72 грн.; 10.01.2019 року - 3344,07 грн., 155,19 грн.; 11.01.2019 року - 3703,11 грн., 36,02 грн.; 14.01.2019 року - 2985,27 грн., 802,44 грн., 200000,00 грн.; 15.01.2019 року - 37,00 грн., 4153,76 грн.; 16.01.2019 року - 2438,77 грн., 160,67 грн.; 17.01.2019 року - 100000,00 грн., 71,16 грн., 2519,43 грн.; 18.01.2019 року - 2281,58 грн., 637,87 грн., 243, 17 грн.; 21.01.2019 року - 43,74 грн., 2475,46 грн.; 22.01.2019 року - 3357,54 грн., 19,61 грн., 87,56 грн.; 23.01.2019 року - 149,68 грн., 2224,12 грн., 2938,01 грн.; 24.01.2019 року - 1598,93 грн., 875,58 грн., 25.01.2019 року - 1185,47 грн., 13870,09 грн., 822,22 грн.; 28.01.2019 року - 29, 13 грн., 4068,11 грн., 1707,58 грн.; 29.01.2019 року - 5338,14 грн., 1582,02 грн., 123,95 грн.; 30.01.2019 року - 1984,24 грн., 3997,92 грн., 2471,88 грн.; 31.01.2019 року - 3932,51 грн., 2215,76 грн., 370,05 грн.; 01.02.2019 року - 481,95 грн., 6811,80 грн., 2902,15 грн.; 04.02.2019 року - 3167,00 грн., 213, 98 грн.; 05.02.2019 року - 32,33 грн., 6300,30 грн., 161, 35 грн.; 06.02.2019 року - 556,58 грн., 4172,17 грн.; 07.02.2019 року - 377,23 грн., 4675,12 грн., 782,70 грн.; 08.02.2019 року - 95,83 грн., 2086,16 грн., 4417,02 грн.; 11.02.2019 року - 167,24 грн., 4055,36 грн., 223,94 грн.; 12.02.2019 року - 386,92 грн., 6430,99 грн., 317,88 грн.; 13.02.2019 року - 40,49 грн., 4171,58 грн.; 14.02.2019 року - 93,86 грн., 25,25 грн., 3425,52 грн., 1514,29 грн.; 15.02.2019 року - 1514,29 грн., 2490,67 грн., 2651,83 грн.; 18.02.2019 року - 46,35 грн., 2198,29 грн.; 19.02.2019 року - 55,73 грн., 5731,36 грн.; 20.02.2019 року - 441,40 грн., 3459,83 грн., 5409,92 грн.; 21.02.2019 року - 84,74 грн., 5705,20 грн., 2443,26 грн.; 22.02.2019 року - 3061,41 грн., 1729,46 грн., 744,65 грн.; 25.02.2019 року - 200,19 грн., 9118,87 грн., 2507,84 грн.; 26.02.2019 року - 730,70 грн., 100000,00 грн., 6735,49 грн., 4981,85 грн.; 27.02.2019 року - 267,37 грн., 20371,79 грн., 6535,72 грн.; 28.02.2019 року - 1072,58 грн., 14429,30 грн., 3904,92 грн.; 01.03.2019 року - 1136,12 грн., 14446,84 грн., 3037,07 грн.; 04.03.2019 року - 3519,62 грн., 128,94 грн.; 05.03.2019 року - 191,96 грн., 5592,74 грн.; 06.03.2019 року - 3286,66 грн., 333,55 грн.: 100000,00 грн.; 07.03.2019 року - 4569,57 грн., 120,00 грн.; 11.03.2019 року - 50000,00 грн.; 201,04 грн., 4424,72 грн.; 12.03.2019 року - 92,65 грн., 5869,51 грн.; 13.03.2019 року - 77829,87 грн., 4827,66 грн., 22170,13 грн., 123,12 грн.; 14.03.2019 року - 3585,14 грн., 1306,75 грн.; 15.03.2019 року - 298,58 грн., 50000,00 грн., 9900,28 грн.; 18.03.2019 року - 2287,69 грн., 9920,18 грн., 169,89 грн.; 19.03.2019 року - 348,16 грн., 17034,75 грн., 2850,25 грн.; 20.03.2019 року - 40,82 грн., 18459,37 грн., 25,15 грн.; 21.03.2019 року - 47,42 грн., 3238,24 грн., 10539,52 грн.; 22.03.2019 року - 7006,72 грн., 14782,00 грн., 78,23 грн.; 25.03.2019 року - 4394,63 грн., 13301, 23 грн., 187,97 грн.; 26.03.2019 року - 302,12 грн., 15500,71 грн., 6987,14 грн.; 27.03.2019 року - 659,90 грн.. 12914,99 грн., 9794,22 грн.; 28.03.2019 року - 9267,64 грн., 9836,37 грн., 298,40 грн.; 29.03.2019 року - 9086,98 грн., 10956,69 грн., 490,91 грн.; 01.04.2019 року - 244,08 грн., 21655,45 грн., 33,69 грн.; 02.04.2019 року - 12757,21 грн., 97,90 грн.; 03.04.2019 року - 13354,43 грн., 705,84 грн.; 04.04.2019 року - 236,64 грн., 13098,97 грн.; 05.04.2019 року - 1165,33 грн., 12264, 67 грн., 172,56 грн.; 08.04.2019 року - 12924,04 грн., 108,68 грн., 64,71 грн.; 09.04.2019 року - 199,12 грн., 19623,20 грн.; 10.04.2019 року - 230,57 грн., 13393,06 грн.; 11.04.2019 року - 1990,97 грн., 287,41 грн., 9234, 74 грн.; 12.04.2019 року - 64,72 грн., 535,17 грн., 15119,89 грн.; 15.04.2019 року - 75,52 грн., 9787,84 грн.; 273,36 грн.; 16.04.2019 року - 1034,00 грн., 19834,61 грн., 248,07 грн.; 17.04.2019 року - 109,07 грн., 13342,36 грн., 1472,83 грн.; 18.04.2019 року - 27,53 грн., 1838,74 грн., 10690,34 грн.; 19.04.2019 року - 34,83 грн., 12317,39 грн., 397,17 грн.; 22.04.2019 року - 76,08 грн., 1506,88 грн., 10107,21 грн.; 23.04.2019 року - 942,03 грн., 16494,78 грн., 9,57 грн., 10,28 грн.; 24.04.2019 року - 198, 33 грн., 9718,89 грн., 4377,17 грн.; 25.04.2019 року - 3195,73 грн., 9415,68 грн., 143,15 грн., 107183,94 грн.; 26.04.2019 року - 1212,69 грн., 8546,45 грн., 8207,18 грн.; 02.05.2019 року - 138,78 грн., 15300,01 грн., 2939,14 грн.; 03.05.2019 року - 66,18 грн., 17228,03 грн.; 06.05.2019 року - 12107,72 грн., 7,64 грн.; 07.05.2019 року - 14819,47 грн., 197,89 грн.; 08.05.2019 року - 45,58 грн., 12023,79 грн.; 10.05.2019 року - 9884,27 грн.; 11.05.2019 року - 0,82 грн., 9834,93 грн.; 13.05.2019 року - 6866,18 грн., 1,56 грн.; 14.05.2019 року - 5227,22 грн., 1,39 грн.; 15.05.2019 року - 128,99 грн., 7000,87 грн., 1196,96 грн.; 16.05.2019 року - 4,28 грн., 8215,40 грн., 182, 05 грн.; 17.05.2019 року - 6,09 грн., 11808,10 грн., 97,50 грн.; 20.05.2019 року - 10,70 грн., 923,70 грн., 8361,23 грн.; 21.05.2019 року - 56,19 грн., 9605,73 грн., 0,81 грн.; 22.05.2019 року - 1081,68 грн., 7197,90 грн.; 23.05.2019 року - 3418,24 грн., 15,73 грн., 253492,49 грн.; 24.05.2019 року - 6747,22 грн., 523,28 грн., 612,74 грн.; 27.05.2019 року - 816,32 грн., 6008,12 грн., 1532,64 грн.; 28.05.2019 року - 6,34 грн., 6973,71 грн.; 29.05.2019 року - 611,92 грн., 4215,12 грн., 532,29 грн.; 30.05.2019 року - 43,12 грн., 4942,63 грн., 5, 27 грн.; 31.05.2019 року - 13,96 грн., 3633,58 грн., 7431,43 грн.; 03.06.2019 року - 3803,89 грн., 65,20 грн., 9407,89 грн.; 26.07.2019 року - 113099,64 грн.; 31.07.2019 року - 134294,67 грн.; 28.08.2019 року - 102759,55 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року у справі №924/951/18 частково задоволено позов АТ «Укртрансгаз» до КП «Південно-Західні тепломережі» про стягнення заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними газопроводами № від 01.04.2016 року; закрито провадження в частині стягнення 709370,03 грн. основного боргу за період з березня 2018 року по серпень 2018 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача 140104,64 грн. пені за період з березня по серпень 2018 року по актах з березня по червень 2018 року, 27418,48 грн. інфляційних нарахувань на заборгованість по червень 2018 року (включно) та 12361,24 грн. 3% річних за період з 21.10.2017 року по 08.10.2018 року на заборгованість по червень 2018 року (включно).

З вищевикладеного, у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих послуг з транспортування газу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як встановлено судом, 01.04.2016 року між сторонами у справі укладено договір № на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, за умовами якого позивач зобов`язався надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, відповідач взяв на себе зобов`язання вносити плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На виконання умов договору позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги з транспортування природного газу у серпні 2018 року на суму 71810,81 грн. (акт №08-18- наданих послуг з транспортування природного газу), у вересні 2018 року на суму 94429,33 грн. (акт №09-18- наданих послуг з транспортування природного газу), у жовтні 2018 року на суму 201687,10 грн. (акт №10-18- наданих послуг з транспортування природного газу), у листопаді 2018 року на суму 497849,56 грн. (акт №11-18- наданих послуг з транспортування природного газу), у грудні 2018 року на суму 635588,26 грн. (акт №12-18-5 наданих послуг з транспортування природного газу), у січні 2019 року на суму 676096,08 грн. (акт №01-19- наданих послуг з транспортування природного газу), у лютому 2019 року на суму 499945,06 грн. (акт №02-19- наданих послуг з транспортування природного газу), у березні 2019 року на суму 455502,47 грн. (акт №03-19- наданих послуг з транспортування природного газу), у квітні 2019 року на суму 184434,36 грн. (акт №04-19- наданих послуг з транспортування природного газу).

Проте, станом на час звернення до суду з даним позовом відповідачем не в повному обсязі виконано свої зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг, чим створено заборгованість на суму 296178,28 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їхніми печатками актами наданих послуг з транспортування природного газу, а також реєстром платіжних документів філії «Оператор ГТС України» по надходженню коштів від КП «Південно-Західні тепломережі» за період з 14.12.2018 року по 11.11.2019 року. Окрім того, не заперечується відповідачем в судовому засіданні 13.01.2020 року.

Вказаним вище спростовуються доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо розміру боргу в сумі 142898,56 грн. у зв`язку зі стягненням заборгованості за липень та серпень 2018 року у справі №924/951/18. Окрім того, основна заборгованість у справі №924/951/18 була повністю сплачена відповідачем в ході розгляду спору у справі №924/951/18, що виключає можливість подвійного стягнення боргу за надані послуги в даній справі.

Відтак, вимога про стягнення 296178,28 грн. основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 5.5 договору передбачено, що оплата послуг за транспортування природного газу здійснюється Замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

В свою чергу, пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом здійснено перерахунок заявленої до стягнення суми пені відповідно до поданого 28.12.2019 року розрахунку, та встановлено, що позивачем вірно нараховано пеню за зобов`язаннями вересня-грудня 2018 року та січня 2019 року. Проте, не вірно зазначено дату сплати боргу в розмірі 134294,67 грн., тому вірним буде наступне нарахування пені.

За зобов`язаннями лютого 2019 року за період з 03.06.2019 року по 25.07.2019 року на суму 6395,31 грн. = 323,80 грн., що є більшим від суми, заявленої позивачем. Відтак, оскільки суд здійснює перерахунок в межах визначених позивачем періодів та не в праві виходити за межі сум, нарахованих позивачем, пеня за лютий 2019 року підлягає стягненню в повному обсязі.

За зобов`язаннями березня 2019 року з 21.04.2019 року по 25.07.2019 року на суму 455502,47 грн. = 41906,23 грн., з 26.07.2019 року по 30.07.2019 року на суму 347798,14 грн. = 1619,88 грн., з 31.07.2019 року по 27.08.2019 року на суму 213503,47 грн. = 5565,64 грн., з 28.08.2019 року по 05.11.2019 року на суму 110743,92 грн. = 6963,21 грн. На загальну суму 56054,96 грн., що є більшою від суми, яку просить стягнути позивач, тому сума пені, заявлена до стягнення за березень 2019 року в розмірі 44845,24 грн. є обґрунтованою.

Водночас, при здійсненні нарахування пені за зобов`язаннями квітня 2019 року позивачем невірно визначено суму пені за період з 19.07.2019 року по 05.11.2019 року, яка становитиме за результатами перерахунку в системі «Законодавство» 18468,7 грн., тому в стягненні 429,51 грн. пені суд відмовляє.

З вищевикладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути 172284,22 грн. пені, в стягненні 429,51 грн. пені - відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок 3% річних та встановлено, що позивачем вірно нараховано 3% річних за зобов`язаннями вересня, листопада, грудня 2018 року та січня 2019 року. Проте, невірно вказано дату сплати заборгованості в розмірі 134294,67 грн., тому вірним буде наступний розрахунок 3% річних за зобов`язаннями лютого 2019 року: за період з 03.06.2019 року по 25.07.2019 року на суму боргу 6395,31 грн. = 27,86 грн.; за зобов`язаннями березня 2019 року: за період з 21.04.2019 року по 25.07.2019 року на суму 455502,47 грн. = 3594,10 грн., з 26.07.2019 року по 30.07.2019 року на суму 347798,14 грн. = 142,93 грн., з 31.07.2019 року по 27.08.2019 року на суму 213503,47 грн. = 491,35 грн., з 28.08.2019 року по 05.11.2019 року на суму 110743,92 грн. = 637,16 грн. На загальну суму 4865,84 грн. Оскільки вказані нарахування є більшими від нарахувань, здійснених позивачем, а суд позбавлений можливості виходити за межі нарахувань позивача, вимога про стягнення 3% річних за лютий та березень 2019 року підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також судом встановлено, що позивачем при нарахуванні 3% річних за зобов`язанням квітня 2019 року невірно визначено кількість днів у періоді з 21.05.2019 року по 18.07.2019 року, тому сума 3% річних за період з 21.05.2019 року по 18.07.2019 року, нарахованих на 184434,36 грн. боргу, становить 894,38 грн. Відтак, в стягненні 788,27 грн. 3% річних суд відмовляє, вимога про стягнення 15303,31 грн. 3% річних є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Щодо стягнення втрат від інфляції, суд зазначає, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Здійснивши перерахунок здійснених позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, тому 22432,20 грн. втрат від інфляції підлягають стягненню в повному обсязі (врах. Постанова ВС у справі №924/951/18 від 12.09.2019 року по аналогічній справі).

З всього вищевикладеного, позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» є частково обґрунтованими на суму 296178,28 грн. основного боргу, 22432,20 грн. втрат від інфляції, 15303,31 грн. 3% річних та 172284,22 грн. пені.

Заперечення відповідача щодо стягнення частини боргу, який є предметом спору даній справі, у справі №924/951/18, судом оцінюються критично, оскільки предметом спору у справі №924/1035/19 є заборгованість з вересня 2018 року, як і нарахування на заборгованість з вересня 2018 року. При цьому, втрати від інфляції у справі №924/951/19 нараховувались на заборгованість по червень 2018 року, тому нарахування у справі №924/1035/19 здійснено за інші періоди, ніж у справі №924/951/19.

Також судом в даному випадку не видаються обґрунтованими посилання відповідача на Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений постановою КМУ №256 від 04.03.2002 року, та Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки від 18.06.2014 року №217, оскільки правовідносини між сторонами у даній справі виникли з договору транспортування природного газу, а сума простроченої заборгованості за договором, на яку позивачем нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних, не є боргом за пільгами та житловими субсидіями населенню, а заборгованістю за надані безпосередньо відповідачу послуги з транспортування природного газу. Водночас, Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької м/р здійснювало перерахунок коштів відповідачу в якості відшкодування пільг та субсидій за надані послуги з опалення.

При цьому, використання відповідачем асигнувань, отриманих у 2018 році згідно з Порядком, затвердженим Постановою КМУ №256 від 04.03.2002 року, з метою погашення боргу перед позивачем, свідчить про власне волевиявлення КП «Південно-Західні тепломережі» щодо використання бюджетних коштів, і не позбавляє підприємство обов`язку відшкодування втрат кредитора, пов`язаних з простроченням грошового зобов`язання.

Окрім того, за змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника (аналогічні висновки викладені у постанові ВС у справі 911/2845/18 від 19.12.2019 року).

Відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 статті 259 ЦК України унормовано, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. На підставі вказаної норми у п. 11.3. укладеного між сторонами договору погоджено, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності за цим договором та по стягненню неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із поштового конверта, позивач звернувся до суду із даним позовом 30.09.2019 року. Відповідно до наданого АТ «Укртрансгаз» розрахунку, початком нарахування пені є 21.10.2018 року, тобто, в межах трирічного строку позовної давності для вимог про стягнення неустойки, визначеного п. 11.3. договору. При цьому, подання уточненої позовної заяви не може вважатися поданням нового позову, окрім того, таке уточнення було розцінено судом як зменшення позовних вимог.

З наведеного у суду відсутні підстави для відмови в стягненні неустойки по причині пропуску строку позовної давності.

Також відповідач просить зменшити пеню відповідно до ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України до 10%.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 наявний правовий висновок, відповідно до якого наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Суд, взявши до уваги обставини, які мають істотне значення в цій справі для вирішення питання щодо зменшення розміру пені, зокрема враховуючи збитковість відповідача, що підтверджується розшифруванням доходів та витрат КП «Південно-Західні тепломережі» за період по серпень 2019 року та за 2018 рік, зважаючи на те, що нарахування та стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат компенсує позивачеві негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору, а стягнення з відповідача пені у повному обсязі є неспіврозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання, суд вважає за можливе зменшити пеню на 50%, що має наслідком стягнення з відповідача на користь позивача 86 142,11 грн. пені.

Разом з тим, суд звертає увагу, що аналогічна правова позиція щодо зменшення розміру пені, за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів, викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №915/459/19.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи все вищевикладене, позов акціонерного товариства «Укртрансгаз» до КП «Південно-Західні тепломережі» підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 296178,28 грн. основного боргу за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.04.2016 року, 86142,11 грн. пені, 15303,31 грн. 3% річних та 22432,20 грн. інфляційних втрат. В стягненні 788,27 грн. 3% річних та 429,51 грн. пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості, та в стягненні 86142,11 грн. пені з підстав зменшення її розміру судом відповідно до ст. 233 ГК України та 551 ЦК України.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, при цьому, судовий збір за 86142,11 грн. пені, в стягненні якої відмовлено по причині зменшення її розміру судом, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ до комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі", м. Хмельницький про стягнення 296 178,28 грн. основного боргу за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.04.2016 року, 172713,73 грн. пені, 16091,58 грн. 3% річних, 22432,20 грн. інфляційних втрат, задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Південно-Західні тепломережі» (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, буд. 17/1, код 36123019) на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, код 30019801) 296178,28 грн. (двісті дев`яносто шість тисяч сто сімдесят вісім грн. 28 коп.) основного боргу, 86142,11 грн. (вісімдесят шість тисяч сто сорок дві грн. 11 коп.) пені, 15303,31 грн. (п`ятнадцять тисяч триста три грн. 31 коп.) 3% річних, 22432,20 грн. (двадцять дві тисячі чотириста тридцять дві грн. 20 коп.) втрат від інфляції, 7592,97 грн. (сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві грн. 97 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 788,27 грн. 3% річних та 86 571,62 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.01.2020 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу 901021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, буд. 17/1) - рек. з пов. про вручення