ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. Справа№ 911/1089/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання від 16.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019

у справі № 911/1089/19 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

про визнання недійсним рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" про виключення ОСОБА_1 із складу учасників ТОВ "Будремсервіс", продаж його частки ОСОБА_2 та включення ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ "Будремсервіс", оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" від 14.11.2017 № 3. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" про затвердження нової редакції статуту ТОВ "Будремсервіс", оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" від 14.11.2017 № 3. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3 842,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 змінити в мотивувальній частині, а в резолютивній залишити без змін.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи.

Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що державна реєстрації створення відповідача, як юридичної особи була здійснена 08.12.1995 із статутним фондом в розмірі 400,00 грн., що підтверджується відомостями реєстраційної справи відповідача. Позивач набув частку у статутному капіталі відповідача в розмірі 50% вартістю 5 000,00 грн. на підставі договору дарування частки від 21.04.2011, укладеного із його батьком - ОСОБА_4 . При цьому на момент вказаного дарування первісний статутний капітал відповідача був сформований повністю, що підтверджується відомостями реєстраційної справи відповідача, доказів протилежного суду відповідачем або третіми особами надано не було, і становив, із врахуванням попереднього збільшення, 10 000,00 грн. Отже на позивача не могло бути покладено обов`язку із первісного формування статутного капіталу товариства шляхом внесення вкладу. В такому випадку законодавство передбачає можливість лише збільшення статутного капіталу шляхом внесення учасниками товариства додаткових вкладів в розмірі, формі та порядку, передбаченому відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо наявності кворуму для проведення загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс", що відбулись 14.11.2017, підлягає врахуванню кількість голосів учасників, яка визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом товариства, за виключенням частки позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження внесення останнім частки до статутного капіталу відповідача, тоді як пройшло більше року з дня державної реєстрації товариства, оскільки у постановах КГС ВС від 21.03.2018 у справі № 927/524/17, від 18.04.2018 у справі № 917/1375/16 та від 02.05.2018 у справі № 918/373/17 міститься правовий висновок про те, що прийняття загальними зборами рішень за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення є безумовною підставою для визнання недійсними таких рішень.

Згідно із приписів статей 59, 64 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції від 02.11.2016, чинної на час прийняття оскаржуваних рішень) учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону. Також в п. 8.4.2 статуту ТОВ "Будремсервіс" (затверджений протоколом ЗЗУ ТОВ "Будремсервіс" від 20.04.2011 № 2, державна реєстрація здійснена 22.04.2011), встановлено, що з питань, в тому числі, виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_3 володіє часткою у вигляді 50% статутного капіталу, тобто останній одноособово не може приймати рішення, зокрема, про виключення учасника із товариства, через відсутність кворуму для прийняття такого роду рішень загальними зборами учасників товариства, які, в свою чергу, в такому випадку є неправомочними. Суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо наявності кворуму для проведення загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс", що відбулись 14.11.2017 та вийшов за межі предмету доказування у цій справі, надаючи оцінку обов`язку (доказів на спростування факту внесення колишніми учасниками товариства суду надано не було) внесення вкладу до статутного капіталу колишніми учасниками товариства. Відповідно до ч. 3 ст. 147 ЦК України (в редакції чинній на момент засвідчення нотаріусом договору дарування), яка кореспондується з приписами ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства", частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчуджена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено. Тобто ОСОБА_1 був обдарований вже повністю сплаченою часткою у статутному капіталі, доказів на спростування вказаного суду надано не було та не оспорювалось.

Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що знаходилось у конверті поштового відправлення за № 040, оскільки виходячи зі змісту положень п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 та Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", належним доказом відправлення позивачеві повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства є опис вкладення у поштовий конверт, в якому зазначено, що вкладено повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Аналогічну правову позицію викладено і у постанові КГС ВС від 20.02.2019 у справі № 910/4476/18.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019 справу № 911/1089/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

05.11.2019 від скаржника через відділ канцелярії суду надійшло клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження, однак, із апеляційної скарги вбачається, що дана скарга подана з дотриманням строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 12.12.2019.

05.12.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19, у якому відповідач вказує на те, що висновок суду першої інстанції про належне повідомлення учасника ОСОБА_1 про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс", запланованих на 14.11.2017, обгрунтованим, зробленим з урахуванням фактичних обставин справи та наявних у справі доказів, а доводи апеляційної скарги його не спростовують. На думку відповідача, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що при вирішенні питання щодо наявності кворуму для проведення загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс", що відбулись 14.11.2017, підлягає врахуванню кількість голосів учасників, яка визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом товарситва, за виключенням частки позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні взагалі будь-які докази на підтвердження внесення останнім частки до статутного капіталу відповідача, тоді як пройшло більше року з дня державної реєстрації товариства, а посилання позивача на те, що ОСОБА_1 став учасником товариства вже після спливу одного року з моменту створення товариства, не впливає на правомірність висновків суду, оскільки судом першої інстанції встановлено, а відповідачем не спростовано, що окрім ОСОБА_3 , іншими учасниками товариства, зокрема, тими які вийшли, не вносились реальні вклади у формування статутного капіталу товариства.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2019, у зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Коротун О.М., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/1089/19.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2019 справу № 911/1089/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2019 прийнято справу № 911/1089/19 до провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

На підставі ст.ст. 216, 234, 281 ГПК України ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 до 16.01.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 16.01.2020 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 змінити в мотивувальній частині, а в резолютивній залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.01.2020 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності інших учасників справи, які у судове засідання не з`явились.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, позивач - ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю „Будремсервіс", якому належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 250 000,00 грн, що становить 50,00% статутного капіталу товариства.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17, що набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 , як позивач у справі, та ОСОБА_1 , як учасник ТОВ „Будремсервіс" у відповідності до положень статуту ТОВ „Будремсервіс", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 20.04.2011 р., оформленим протоколом № 2 від 20.04.2011 р., та зареєстрованого державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської міської ради від 22.04.2011 р., є однією особою, якій було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішення господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі № 911/2536/17 має преюдиційне значення для розгляду даної справи, а обставини в ньому встановлені не підлягають доказуванню у даній справі.

Станом на 20.04.2011 діяла редакція статуту ТОВ "Будремсервіс", затверджена протоколом загальних зборів засновників (учасників) ТОВ ВКФ "Будремсервіс" № 1 від 10.12.2009 та зареєстрована державним реєстратором 10.12.2009.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс" в зазначеній редакції учасниками товариства є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 5.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс" в зазначеній редакції для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників створюється Статутний капітал в розмірі 10000,00 грн. Статутний капітал формується за рахунок грошових внесків Учасників товариства. Частки учасників товариства складають: ОСОБА_5 - 90% статутного капіталу або 9000,00 грн.; ОСОБА_6 - 10% статутного капіталу або 1000,00 грн.

Рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" від 20.04.2011 р., оформленими протоколом № 1 від 20.04.2011 р., було задоволено заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та виключено їх зі складу засновників ТОВ "Будремсервіс" (п. 1); прийнято до складу засновників ТОВ "Будремсервіс" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (п. 2); затверджено нову редакцію Статуту ТОВ "Будремсервіс" (п. 3).

Відповідно до п. 1.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс", затвердженого протоколом № 1 від 20.04.2011 р. загальних зборів засновників та зареєстрованого державним реєстратором 21.04.2011 р., учасниками товариства є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 5.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс" (в зазначеній редакції) для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників створюється Статутний капітал в розмірі 10000,00 грн. Статутний капітал формується за рахунок грошових внесків Учасників товариства. Частки учасників товариства складають: ОСОБА_3 - 50% статутного капіталу або 5000,00 грн.; ОСОБА_4 - 50% статутного капіталу або 5000,00 грн.

Рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" від 20.04.2011, оформленими протоколом № 2 від 20.04.2011, було задоволено заяву ОСОБА_4 та виключено його зі складу засновників ТОВ "Будремсервіс" (п. 1); прийнято до складу засновників ТОВ "Будремсервіс" ОСОБА_1 (п. 2); обрано ОСОБА_1 - директором ТОВ "Будремсервіс" (п. 3); затверджено нову редакцію Статуту ТОВ "Будремсервіс" (п. 4).

Відповідно до п. 1.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс", затвердженого протоколом № 2 від 20.04.2011 загальних зборів засновників та зареєстрованого державним реєстратором 22.04.2011, учасниками товариства є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс" в редакції, зареєстрованій 22.04.2011, для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників створюється Статутний капітал в розмірі 500 000,00 грн. Статутний капітал формується за рахунок грошових внесків Учасників товариства. Частки учасників товариства складають: ОСОБА_3 - 50% статутного капіталу або 250 000,00 грн.; ОСОБА_1 - 50% статутного капіталу або 250 000,00 грн.

Рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" від 14.07.2014, оформленими протоколом № 1 від 14.07.2014, було задоволено заяву ОСОБА_1 та звільнено його з займаної посади директора ТОВ "Будремсервіс" (п. 1); обрано ОСОБА_3 директором ТОВ "Будремсервіс" (п. 2).

Отже, до 14.07.2014 позивач займав посаду директора ТОВ "Будремсервіс".

14.11.2017 відбулись загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" з наступним порядком денним: 1. Обрання Голови та Секретаря зборів; 2. Про виключення зі складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; 3. Про внесення змін до Статуту товариства; 4. Про внесення змін до видів економічної діяльності, відповідно до Статуту підприємства, а саме зміна основного виду діяльності та доповнення видів економічної діяльності.

З протоколу № 3 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" від 14.11.2017 вбачається, що на вказаних зборах присутні: ОСОБА_3 , який володіє часткою в розмірі 50% відсотків Статутного капіталу товариства та має 100% голосів на Загальних зборах учасників. Про проведення загальних зборів учасників ОСОБА_1 , який, згідно Статуту товариства, є другим учасником, про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників повідомлений, шляхом направлення 10.10.2017 цінного листа за адресою, зазначеною у Статуті. В силу положень частини 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" збори вважаються повноважними. На збори запрошена ОСОБА_2 .

На вказаних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" від 14.11.2017 були прийняті наступні рішення: 1.1 Обрати головою Загальних зборів ОСОБА_3 ; 2.1 Виключити ОСОБА_1 зі складу учасників товариства; 2.2 Продати частку в статутному капіталі, яка становить 50 %, ОСОБА_2 , яка зобов`язана внести таку частку протягом року з дня прийняття рішення про продаж; 2.3 Включити ОСОБА_2 до складу учасників товариства; 3.1 Затвердити нову редакцію Статуту ТОВ "Будремсервіс"; 3.2 З метою реалізації прийнятих рішень уповноважити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подати визначені законодавством України документи для проведення їх державної реєстрації; 4.1 Затвердити види економічної діяльності товариства.

Зазначені рішення оформлені протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" № 3 від 14.11.2017.

Позивач просить суд визнати недійсними рішення зборів, прийняті за результатами розгляду п. 2 та п. 3 порядку денного, тобто про виключення ОСОБА_1 із складу учасників ТОВ "Будремсервіс", продаж його частки ОСОБА_2 та включення ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ "Будремсервіс" та про затвердження нової редакції статуту ТОВ "Будремсервіс" .

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства", який був чинним станом на час прийняття оскаржуваних рішень, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

За змістом п.п. 2.13, 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п`ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менше як за 30 днів до скликання загальних зборів. Не пізніше як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до пп. 8.2.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс", зареєстрованого 22.04.2011, учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за тридцять днів до скликання зборів учасників.

Згідно з пп. 8.2.2 Cтатуту товариства будь-хто із учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного.

Як вбачається з п. 1.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс", зареєстрованого 22.04.2011 р., адресою учасника ТОВ "Будрессервіс" - ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії поштового відправлення цінного листа (конверта) № 040, копії фіскального чеку від 10.10.2017 р. про направлення цінного листа за № 040, а також копії повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства із зазначенням порядку денного загальних зборів учасників товариства, зазначене повідомлення було направлено відповідачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний цінний лист повернувся на адресу відправника з відміткою відділення поштового зв`язку про його повернення у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

В позовній заяві позивач визнає, що не повідомляв відповідача про зміну адреси, зазначеної в статуті товариства.

Посилання позивача на те, що на час проведення цих загальних зборів учасників позивачем 18.08.2017 був поданий позов до ТОВ "Будремсервіс" про зобов`язання надати інформацію учаснику товариства, з якого вбачалося, що ОСОБА_1 з 13.07.2012 зареєстрований за іншою адресою, ніж вказана у статуті товариства, не береться судом до уваги, оскільки лише сам факт зазначення на позовній заяві адреси, відмінної від той, що вказана в статуті товариства, тобто без повідомлення товариства про зміну адреси, не зобов`язує товариство повідомляти учасника про проведення загальних зборів учасників товариства на іншу адресу, ніж вказана в статуті товариства. Отже, відповідачем вчинені всі передбачені статутом та Законом України "Про господарські товариства" дії для повідомлення позивача про проведення 14.11.2017 загальних зборів учасників товариства.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із посиланням скаржника на позицію Верховного суду викладену у постанові від 20.02.2019 у справі № 910/4476/18, оскільки обставини у справі № 910/4476/18 є відмінними від обставин у справі № 911/1089/19, оскільки у справі № 910/4476/18 у якості доказів було надано витяги з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, який є внутрішнім документом товариства та не свідчить про фактичне повідомлення, натомість у справі № 911/1089/19 доказами направлення є фіскальний чек відділення зв`язку та сам конверт з його вмістом (повідомлення про проведення загальних зборів), який був повернутий відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Таким чином, вказівка скаржника про включення до мотивувальної частини твердження про те, що ОСОБА_1 , як учасник ТОВ "Будремсервіс" не був повідомлений належним чином про проведення загальних зборів учасників товариства не відповідає наявним у справі матеріалам, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційного господарського суду відмовляє скаржнику у включенні до мотивувальної частини вищенаведеного твердження.

Позивач посилається також на те, що ОСОБА_3 , який володіє часткою у вигляді 50% статутного капіталу, одноособово не може прийняти рішення, зокрема, про виключення учасника із товариства, через відсутність кворуму для прийняття такого рішення загальними зборами учасників товариства, які також є неправомочними.

Статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Згідно з п. 8.4.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс", зареєстрованого 22.04.2011, збори учасників вважаються повноважними, якщо в них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 % голосів.

Відповідно до п. 8.4.4 Статуту кожен з учасників товариства на зборах учасників має кількість голосів, пропорційну розміру його частки у Статутному капіталі. Голосування на зборах учасників провадиться за принципом - на один відсоток Статутного капіталу припадає один голос.

Як вже зазначалося, з протоколу № 3 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" від 14.11.2017 вбачається, що на вказаних зборах присутні: ОСОБА_3 , який володіє часткою в розмірі 50% відсотків Статутного капіталу товариства та має 100% голосів на Загальних зборах учасників.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 відповідно до п. 5.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс" в редакції, зареєстрованій 22.04.2011, було внесено до Статутного капіталу товариства 250 000,00 грн., що підтверджується копією прибуткового касового ордеру від 15.09.2014 на суму 250 000,00 грн. Відповідна операція відображена в касовій книзі ТОВ "Будремсервіс" на 2014 рік.

На виконання ч. 6 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства", згідно з якою учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства, Товариством з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" видано Рекетчуку П.О. свідоцтво від 09.10.2014, в якому вказано, що останній повністю вніс свій вклад у грошовій формі на суму 250000 грн. до статутного капіталу товариства, що складає частку у розмірі 50% статутного капіталу.

В подальшому, грошові кошти, внесені ОСОБА_3 до каси підприємства 15.09.2014, були видані ОСОБА_3 . 15.09.2014 у зв`язку з укладенням договору № 1/ФД поворотної фінансової допомоги від 15.09.2014. Відповідна операція відображена в касовій книзі ТОВ "Будремсервіс" на 2014 рік.

Відповідно до договору № 1/ФД поворотної фінансової допомоги від 15.09.2014, укладеного між ТОВ "Будремсервіс" (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник), позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), що становить 250000,00 грн. (п.п. 1.1, 1.3 договору).

Пунктом 2.2 договору встановлено, що позикодавець надав суму позики строком на три роки.

Вказана фінансова допомога була повернута третьою особою-2, що підтверджується доданими до матеріалів справи третьою особою-2 та відповідачем квитанціями та прибутковими касовими ордерами.

Водночас, питання укладення договору № 1/ФД поворотної фінансової допомоги від 15.09.2014 та повернення ОСОБА_3 коштів за договором не входить до предмету доказування у даній справі, оскільки вказані обставини не впливають на вирішення спору по суті.

Позивач був включений до складу учасників товариства на підставі рішення зборів учасників від 20.04.2011 р., оформленого протоколом № 2. Підставою для прийняття вказаного рішення зборів був договір дарування частки в статутному капіталі (фонді) господарського товариства, укладений між ОСОБА_4 , як дарувальником, та ОСОБА_1 (позивачем), як обдаровуваним, який наявний в матеріалах реєстраційної справи. При цьому, дарувальник ОСОБА_4 став учасником товариства на підставі рішення зборів учасників від 20.04.2011, оформленого протоколом № 1, пунктом 1 якого було задоволено заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та виключено їх зі складу засновників ТОВ "Будремсервіс".

Нотаріально засвідчені заяви від 14.04.2011 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , якими вони повідомили про вихід зі складу учасників (засновників) ТОВ "Будремсервіс", містяться в матеріалах реєстраційної справи ТОВ "Будремсервіс".

Водночас, як в матеріалах господарської справи, так і в матеріалах реєстраційної справи відсутні докази внесення частки в статутному капіталі товариства учасниками, які вийшли.

Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Позивачем до матеріалів справи не додано жодного доказу, який би підтверджував формування ним статутного капіталу у розмірі 250000,00 грн. відповідно до п. 5.1 Статуту ТОВ "Будремсервіс" в редакції, зареєстрованій 22.04.2011. Вказана редакція Статуту ТОВ "Будремсервіс" підписана як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 - позивачем.

Крім того, в позовній заяві позивач визнає ту обставину, що він не брав участі у формуванні статутного капіталу товариства.

При цьому, як вже зазначалося, ОСОБА_3 сплачено до статутного капіталу 250 000,00 грн., тобто виконане передбачене ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" зобов`язання перед товариством, пов`язане з майновою участю, та внесено вклад у розмірі, передбаченому Статутом.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Права учасника господарського товариства, які визначені у законі як корпоративні, здійснюються на пропорційних засадах, тобто з урахуванням розміру частки учасника у статутному капіталі товариства, від розміру якої залежить кількість голосів такого учасника на загальних зборах товариства.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 05.02.2013 р. № 1-рп/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини четвертої статті 58 Закону України "Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року № 1576-XII з наступними змінами, згідно з яким "учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі", у системному зв`язку з положеннями частини третьої статті 13, частин другої, четвертої, сьомої статті 41, частини першої статті 68 Конституції України, частини першої статті 3, частин третьої, шостої статті 13, частини третьої статті 14, частини третьої статті 16, частини першої статті 115, частини першої статті 117, частини першої статті 140, частин першої, другої статті 144, частини третьої статті 147, частини першої статті 334, частини четвертої статті 715 Цивільного кодексу України, статті 11, частини першої статті 12, частини першої статті 50, частини четвертої статті 53 цього закону треба розуміти так, що при визначенні повноважності загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю та результатів голосування за прийняття їх рішень враховується кількість голосів учасників, визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом товариства з обмеженою відповідальністю, незалежно від вартості реально внесених (сплачених) ними вкладів тільки протягом першого року з дня державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю.

Приписами ч. ч. 1-2 ст. 144 ЦК України (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів. Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов`язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо наявності кворуму для проведення загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс", що відбулися 14.11.2017, підлягає врахуванню кількість голосів учасників, яка визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом товариства, за виключенням частки позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні взагалі будь-які докази на підтвердження внесення останнім частки до статутного капіталу відповідача, тоді як пройшло більше року з дня державної реєстрації товариства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.11.2018 у справі № 916/220/18 (пункт 5.2.6 постанови).

Згідно з ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Господарський суд зауважує, що з метою встановлення правомочності загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс", що відбулися 14.11.2017 слід враховувати голоси учасників товариства (без голосів, що припадають на частку учасника, яким не було внесено частки до статутного капіталу), які у сукупності становлять 100% голосів. Отже, в протоколі № 3 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" від 14.11.2017 правомірно визначено, що присутній на вказаних зборах ОСОБА_3 , який володіє часткою в розмірі 50% відсотків Статутного капіталу товариства, має 100% голосів на Загальних зборах учасників.

Щодо посилання позивача в позовній заяві на приписи ч. 2 ст. 51 Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якої зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами, то воно не береться судом до уваги, оскільки частиною 2 даної статті не регулюються спірні правовідносини, в зв`язку з тим, що в даному випадку зміна статутного капіталу відбулась одночасно зі зміною розміру часток учасників шляхом затвердження нової редакції статуту, при цьому відсоткове співвідношення часток не змінилося. Водночас, як вже зазначалося, статутом передбачено, що розмір частки кожного учасника становить 250 000 грн., що додатково підтверджує хибність даного посилання позивача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що оскільки частка залишається за учасником, вона не переходить до інших учасників, через те, що чинне законодавство не передбачає такого способу набуття корпоративних прав. Проте, інші учасники мають змогу за допомогою належних їм часток (у випадку їх повної оплати) збільшити саме приналежність своїх голосів.

Також слід вказати, що у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Львів" щодо офіційного тлумачення положень частини четвертої статті 58, частини першої статті 64 Закону України "Про господарські товариства" від 05.02.2013 № 1-рп/2013 зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини четвертої статті 58 Закону України "Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року № 1576-XII з наступними змінами, згідно з яким "учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі", у системному зв`язку з положеннями частини третьої статті 13, частин другої, четвертої, сьомої статті 41, частини першої статті 68 Конституції України, частини першої статті 3, частин третьої, шостої статті 13, частини третьої статті 14, частини третьої статті 16, частини першої статті 115, частини першої статті 117, частини першої статті 140, частин першої, другої статті 144, частини третьої статті 147, частини першої статті 334, частини четвертої статті 715 Цивільного кодексу України, статті 11, частини першої статті 12, частини першої статті 50, частини четвертої статті 53 цього закону треба розуміти так, що при визначенні повноважності загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю та результатів голосування за прийняття їх рішень враховується кількість голосів учасників, визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом товариства з обмеженою відповідальністю, незалежно від вартості реально внесених (сплачених) ними вкладів тільки протягом першого року з дня державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що твердження позивача, що вказані збори були неправомочними у зв`язку з відсутністю кворуму для проведення загальних зборів, є помилковим, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційного господарського суду також відмовляє скаржнику у включенні до мотивувальної частини вищенаведеного твердження.

Натомість, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що посилання в протоколі загальних зборів учасників товариства на порушення позивачем пункту 5.8 Статуту та ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" є необґрунтованим, а виключення його зі складу учасників з посиланням на зазначені норми безпідставним, враховуючи наступне.

Статтею 64 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 п. 4.24. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.

Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Будремсервіс" від 14.11.2017, про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства обґрунтоване наступним:

"Громадянин ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання, закріплені у підпункті 3.2.5 Статуту товариства та в порушення вимог пункту 5.8 Статуту товариства на день проведення загальних зборів учасників повністю не вніс свою частку статутного капіталу. У зв`язку з викладеним, на підставі статті 52 Закону України "Про господарські товариства", ОСОБА_1 підлягає виключенню зі складу учасників товариства, а його частка - перерозподілу. Також ОСОБА_3 зазначив про невиконання ОСОБА_1 , як учасником товариства, покладених на нього Законом України "Про господарські товариства" та Статутом, обов`язків учасника.

З огляду на відсутність можливості у учасника товариства ОСОБА_3 придбати частку статутного капіталу у розмірі 50%, з метою недопущення зменшення розміру статутного капіталу та у зв`язку з надходженням пропозиції від ОСОБА_2 придбати частку статутного капіталу товариства в розмірі 50%, запропоновано продати частку статутного капіталу товариства ОСОБА_2 та включити її до складу учасників.".

За прийняття вказаного рішення голосували "за" - одноголосно.

Отже, як підставу для виключення позивача зі складу учасників ТОВ "Будремсервіс" в рішенні загальних зборів учасників товариства від 14.11.2017 зазначено порушення ним вимог ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" та п. 3.2.5 та п. 5.8 Статуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Отже, вказаною статтею передбачено право загальних зборів учасників товариства прийняти рішення про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі лише у разі не внесення своїх вкладів до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Згідно з п. 3.2.5 Статуту ТОВ "Будремсервіс" учасники товариства зобов`язані своєчасно вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими цим статутом.

Відповідно до 5.8 Статуту ТОВ "Будремсервіс" учасники товариства протягом першого року діяльності товариства повинні сплатити повністю суму своїх вкладів. При невиконанні цієї умови, товариство повинно оголосити про зменшення свого статутного капіталу, та зареєструвати відповідні зміни до статуту у встановленому порядку, або прийняти рішення про ліквідацію товариства.

Таким чином, пунктом 3.2.5 Статуту ТОВ "Будремсервіс" передбачений обов`язок учасника товариства своєчасно вносити вклади у розмірі, передбаченому статутом, а пунктом 5.8 Статуту ТОВ "Будремсервіс" передбачений обов`язок учасника сплатити суму вкладу протягом першого року діяльності товариства.

Проте, як вже зазначалося, пройшло більше року з дня державної реєстрації товариства.

Судом встановлений факт невиконання позивачем п. 3.2.5 Статуту товариства, оскільки після прийняття вказаної редакції статуту до моменту проведення загальних зборів пройшло більш ніж шість років, а обов`язок щодо внесення вкладу ним не виконаний.

Проте, посилання в протоколі загальних зборів учасників товариства на порушення позивачем пункту 5.8 Статуту та ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" є необґрунтованим, а виключення його зі складу учасників з посиланням на зазначені норми безпідставним.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2018 р. у справі № 911/2340/17.

В протоколі № 3 від 14.11.2017 р. крім вищевказаних підстав для виключення, зазначено про невиконання ОСОБА_1 , як учасником товариства, покладених на нього Законом України "Про господарські товариства" та Статутом, обов`язків учасника.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства зобов`язані: додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов`язання перед товариством, в тому числі і пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; нести інші обов`язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Проте, в протоколі загальних зборів учасників товариства не зазначено обов`язків, встановлених ст. 11 Закону України "Про господарські товариства", які позивачем не виконані, та відповідно не зазначено в чому саме полягає систематичність їх невиконання. Вказаний протокол взагалі не містить навіть посилання на ст. 11 Закону України "Про господарські товариства".

При цьому, у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника. Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, чи поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства або робить її практично неможливою.

Вказана правова позиції викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 916/220/18.

Водночас, в протоколі загальних зборів не зазначено про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовна вимога про визнання недійсним рішення про виключення ОСОБА_1 із складу учасників ТОВ "Будремсервіс", продаж його частки ОСОБА_2 та включення ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ "Будремсервіс", оформленного протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" від 14.11.2017 № 3, прийнятих за результатами розгляду п. 2 порядку денного є доведеною, а отже є підстави для її задоволення.

Враховуючи викладене, оскільки рішення з третього питання порядку денного про затвердження нової редакції статуту ТОВ "Будремсервіс", оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Будремсервіс" від 14.11.2017 № 3 прийняте зв`язку з прийняттям рішення про виключення позивача з числа учасників ТОВ "Будремсервіс", колегія суддів апеляційного господарського суду також погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовна вимога про визнання недійсним вказаного рішення загальних зборів учасників товариства від 14.11.2017 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Станом на час прийняття загальними зборами оскаржуваного рішення (14.11.2017) законом не було встановлено скороченої позовної давності для вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 258 ЦК України, який набрав чинності 17.06.2018, встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду 23.04.2018, що підтверджується наліпкою на конверті, в якому надійшов позов, експрес накладної відділення поштового зв`язку № 212, оформленої 23.04.2019. Отже, з моменту набрання чинності вказаної норми до звернення позивача з даним позовом до суду не минуло одного року, а після прийняття оскаржуваного рішення трирічний строк не сплинув, що свідчить про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даною вимогою, тому підстави для відмови у позові відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене вище.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доказів того, що ОСОБА_1 був обдарований вже повністю сплаченою часткою у статутному капіталі ані позивачем, ані відповідачем, ані третіми особами не надано.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для зміни мотивувальної частини рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 та для задоволення апеляційної скарги Максим`юка, відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, мотивувальна частина рішення відповідає фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни мотивувальної частини рішення місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - ОСОБА_1 , згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2019 у справі № 911/1089/19 залишити без змін.

3. Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи № 911/1089/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Повний текст постанови складено та підписано 17.01.2020.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень, викладених у ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім