УХВАЛА

м. Київ

14.01.2020Справа № 910/9197/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БВКФ АФІНА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінергія Київ»

про стягнення 179.550,00 грн

Суддя Сівакова В.В.

Секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

Представники сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/9197/19 від 23.09.2019 (суддя Зеленіна Н.І.) позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінергія Київ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БВКФ АФІНА» 179.550,00 грн основного боргу, 2.693,25 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/9197/19 від 26.11.2019 рішення Господарського суду міста Києва № 910/9197/19 від 23.09.2019 залишено без змін.

09.12.2019 Господарським судом міста Києва на виконання рішення видано відповідний наказ.

13.12.2109 відповідач звернувся до господарського суду із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/9197/19 від 09.12.2019 таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що між сторонами спору щодо повернення коштів не було. Відповідач визнає та ніколи не заперечував факт помилкового перерахування позивачем коштів у сумі 179.550,00 грн. На виконання вимоги позивача № 19/07/2019-1 від 19.07.2019 відповідачем одразу ж, в день її отримання та ще до відкриття провадження у справі було перераховано позивачеві 53.000,00 грн. Залишок суми у розмірі 126.550,00 грн було перераховано позивачеві 15.08.2019, до прийняття рішення у справі судом першої інстанції. Таким чином, на дату винесення рішення будь-яка заборгованість відповідача перед позивачем була відсутня. Відповідно, у розглянутій справі відсутній предмет спору. Вказана обставина, крім іншого, підтверджується підписаним між сторонами актом звірки. Після перегляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції було залишене без змін. Враховуючи, що сума, заявлена позивачем до стягнення, була перерахована відповідачем позивачеві ще до прийняття рішення у цій справі, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач мав лише відшкодувати позивачеві понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 2.693,25 грн. Вказаний платіж було здійснено відповідачем 27.11.2019. Таким чином рішення суду виконано відповідачем у повному обсязі.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 13.12.2019 за № 05-23/3055 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (у зв`язку з відпусткою судді Зеленіної Н.І.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2019 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9197/19 від 18.12.2019 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.01.2020.

Позивач в судове засідання 14.01.2020 не з`явився.

Відповідач в судове засідання 14.01.2020 не з`явився.

Суд розглянувши матеріали справи відзначає наступне

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстав вважати, що наказ суду, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем подано платіжне доручення № 1715 від 19.07.2019 згідно якого відповідач перерахував позивачу помилково перераховані кошти в розмірі 53.000,00 грн та платіжне доручення № 27 від 15.08.2019 згідно якого відповідач перерахував позивачу помилково перераховані кошти в розмірі 126.550,00 грн, загалом в розмірі 179.550,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що помилково перераховані позивачем кошти відповідачу останній перерахував позивачу після звернення позивача до суду з позовом та до прийняття рішення у даній справі, при цьому відповідачем доказів сплати під час розгляду справи судом першої інстанції надано не було.

Також відповідачем подано платіжне доручення № 166 від 27.11.2019 згідно якого відповідач перерахував позивачу відшкодування судового збору на підставі рішення № 910/9197/19 від 23.09.2019 в розмірі 2.693,25 грн.

Таким чином, обов`язок по виконанню рішення Господарського суду міста Києва № 910/9197/19 від 23.09.2019 у відповідача відсутній повністю, у зв`язку з його виконанням.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінергія Київ» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/9197/19 від 09.12.2019 таким, що не підлягає виконанню повністю, а отже такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінергія Київ» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 у справі № 910/9197/19 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено 15.01.2020.

СуддяВ.В. Сівакова