ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. Справа№ 911/1687/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України"

на рішення Господарського суду Київської області

від 10.09.2019 (повний текст складено - 13.09.2019 року)

у справі № 911/1687/19 (суддя - Колесник Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС Пром Груп"

про стягнення 91 875,03 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст первісних позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС Пром Груп" про стягнення 91 875,03 грн., з яких: 66087,50 грн. основний борг, 11678,48 грн. пеня, 6608,75 грн. штраф, 6185,79 грн. інфляційні втрати, 1314,51 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору № 1011/17-1040 від 10.11.2017 позивачем надавалися послуги, що підтверджується актами надання послуг за період червень 2018 року - липень 2018 року, проте відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість в розмірі 66087,50 грн., що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення 11678,48 грн. пені, 6608,75 грн. штрафу, 6185,79 грн. інфляційних втрат, 1314,51 грн. 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.09.2019 року у справі № 911/1687/19 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено фактичного надання послуг в розмірі 66087,50 грн. та, відповідно, не доведено і факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг за актами надання послуг від 25.06.2018 № 5533, від 25.06.2018 № 5534, від 26.06.2018 № 5596, від 26.06.2018 № 5597, від 01.07.2018 № 5641, від 03.07.2018 № 5651, від 07.07.2018 № 6005.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.09.2019 року у справі № 911/1687/19 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку, що позивач не застосував всіх можливих заходів задля досягнення мети відправлення актів наданих послуг та їх вручення відповідачу. Також апелянт вказав, що згідно договору відповідачу надавались послуги будівельної техніки. При надані такого виду послуг не складаються товарно-транспортні накладні, шляхові листи, наряди тощо, а тому такі документи не надавались суду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями, справу № 911/1687/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1687/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" на рішення Господарського суду Київської області від 10.09.2019 у справі № 911/1687/19 та роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019 року для розгляду справи № 911/1687/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" на рішення Господарського суду Київської області від 10.09.2019 у справі № 911/1687/19.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

10.11.2017 між ТОВ "Альянс будівельників України" (виконавець) та ТОВ "ДС Пром Груп" (замовник) укладено договір № 1011/17-1040 (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого виконавець надає замовнику послуги щодо експлуатації будівельних машин і механізмів для виконання земляних та будівельно-монтажних робіт (далі по тексту "техніка") на будівельних об`єктах Замовника, а замовник приймає виконані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього договору (пункт 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору час фактичного надання послуг фіксується уповноваженими на те представниками сторін (час початку та час закінчення надання послуги) в змінному рапорті виконавця та/або талоні замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

Згідно з п. 2.3., 2.4. договору замовник сплачує виконавцю за фактично відпрацьований час, але не менше 8 (восьми) годин на добу. В разі якщо техніка була забезпечена роботою (відпрацювала) більше 8 (восьми) годин на добу, замовник сплачує вартість фактично наданої послуги зафіксованої уповноваженими на те представниками сторін (час початку та час закінчення надання послуги) в змінному рапорті виконавця та /або талоні замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

Відповідно до п. 2.8. договору виконавець зобов`язується після надання послуг протягом трьох робочих днів звітного місяця, в якому надавалися послуги, надати замовнику для підписання акт у двох примірниках та/або талони замовника або товарно-транспортні накладні, або інші підтверджуючі, надання послуг, документи (шляхових листів, нарядів тощо). Одночасно із актом та/або талоном виконавця виконавець передає замовнику оригінали рахунку-фактури, рапорти про роботу машин/будівельних механізмів, товарно-транспортні накладні (або інші документи, які узгоджені сторонами) та податкову накладну, яка виписана в момент виникнення податкових зобов`язань у відповідності з чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.9 договору замовник зобов`язується не пізніше двох робочих днів з моменту отримання акту та/або талону замовника або товарно-транспортні накладні, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо), підписати їх та надати виконавцеві його примірник або надати обґрунтовану відмову у їх підписанні, в протилежному випадку або у випадку необґрунтованості відмови у підписанні акта, талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо), акт, талон замовника або товарно-транспортні накладні, або інші документи, які підтверджують надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо) вважається підписаним сторонами, а послуги наданими належної якості та в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість послуг виконавця за цим договором встановлюється у додатках до даного договору з урахуванням ПДВ за 1 годину роботи техніки. Оплата праці персоналу, що обслуговує техніку входить до ціни послуги.

Згідно з п. 3.3. договору сума договору складається з суми вартості всіх специфікацій до даного договору та/або рахунків-фактур, талонів замовника, або товарно-транспортних накладних, інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

Відповідно до п. 3.4. договору замовник протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання даного договору сплачує виконавцю передоплату в розмірі 100% вартості послуг визначених специфікаціями до даного договору та/або рахунками-фактурами, талонами замовника, тощо.

Згідно з п. 3.5. договору остаточний розрахунок оплата за надані послуги проводиться замовником на підставі виставлених рахунків виконавця шляхом перерахування 100% грошових коштів на зазначений в договорі розрахунковий рахунок виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг та/або талону замовника або товарно-транспортних накладних, інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

Підтвердженням виконання робіт є рапорт виконавця, належним чином складений та підписаний уповноваженою особою замовника, що здійснює контроль за проведенням робіт або акт прийому-передачі наданих послуг, товарно-транспортні накладні, інші документи, які підтверджують надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо) (пункт 3.6 договору );

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 16 жовтня 2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 9.1 договору);

Відповідно до п. 9.3. договору якщо жодна зі сторін за 10 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору не повідомить іншу сторону про його припинення, то даний договір зберігає свою силу для сторін (пролонгується) на наступний календарний рік на тих же самих умовах.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що на виконання умов договору надав відповідачу послуги щодо експлуатації будівельних машин і механізмів для виконання земляних та будівельно-монтажних робіт на загальний розмір 222387,50 грн., на підтвердження чого позивачем було надано акти надання послуг від 20.11.2017 № 10410 на суму 34500,00 грн., від 26.11.2017 № 10658 на суму 24750,00 грн., від 29.11.2017 № 10888 на суму 22500,00 грн., які підписані сторонами спору та скріплені печаткою підприємств, та від 25.06.2018 № 5533 на суму 11300,00 грн., від 25.06.2018 № 5534 на суму 13250,00 грн., від 26.06.2018 № 5596 на суму 13900,00 грн., від 26.06.2018 № 5597 на суму 8437,50 грн., від 01.07.2018 № 5641 на суму 30000,00 грн., від 03.07.2018 № 5651 на суму 13125,00 грн., від 07.07.2018 № 6005 на суму 50625,00 грн., які підписані лише зі сторони позивача.

З наданої позивачем банківської виписки по рахунку позивача вбачається, що відповідач здійснив на рахунок позивача наступні платежі:

- 14.11.2017 у розмірі 35000,00 гривень з призначенням платежу "згідно рах. № 8169 від 10.11.2017 за послуги навантажувача";

- 21.11.2017 у розмірі 20000,00 гривень з призначенням платежу "згідно рах. № 8169 від 10.11.2017 за послуги навантажувача";

- 23.11.2017 у розмірі 30000,00 гривень з призначенням платежу "згідно рах. № 8169 від 10.11.2017 за послуги навантажувача";

- 25.06.2018 у розмірі 11300,00 гривень з призначенням платежу "сплата за послуги катка зг. рах. № 4239 від 23.06.2018";

- 25.06.2018 у розмірі 30000,00 гривень з призначенням платежу "сплата за послуги ескаватора зг. рах. № 4236 від 23.06.2018";

- 22.10.2018 у розмірі 30000,00 гривень з призначенням платежу "сплата за послуги техніки зг. договору № 1011/17-2017".

03.06.2019 позивачем на адресу відповідача було надіслано акти наданих послуг від 25.06.2018 № 5533, від 25.06.2018 № 5534, від 26.06.2018 № 5596, від 26.06.2018 № 5597, від 01.07.2018 № 5641, від 03.07.2018 № 5651, від 07.07.2018 № 6005.

Оскільки відповідач надісланих на його адресу актів наданих послуг не підписав, обґрунтованої відмови від підписання не висловив, та лише частково оплатив суму наданих послуг, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 66087,50 грн.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено фактичного надання послуг в розмірі 66087,50 гривень та, відповідно, не доведено і факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг за актами надання послуг від 25.06.2018 № 5533, від 25.06.2018 № 5534, від 26.06.2018 № 5596, від 26.06.2018 № 5597, від 01.07.2018 № 5641, від 03.07.2018 № 5651, від 07.07.2018 № 6005.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання, які мають ознаки договору про надання послуг, згідно якого в силу вимог ст. 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Так, пунктом 2.9. договору встановлено, що виконавець зобов`язується після надання послуг протягом трьох робочих днів звітного місяця, в якому надавалися послуги, надати замовнику для підписання акт у двох примірниках та/або талони замовника або товарно-транспортні накладні, або інші підтверджуючі, надання послуг, документи (шляхових листів, нарядів тощо). Одночасно із актом та/або талоном виконавця виконавець передає замовнику оригінали рахунку-фактури, рапорти про роботу машин/будівельних механізмів, товарно-транспортні накладні (або інші документи, які узгоджені сторонами) та податкову накладну, яка виписана в момент виникнення податкових зобов`язань у відповідності з чинним законодавством України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, акти надання послуг (найменування робіт, послуг - послуги навантажувача) від 20.11.2017 № 10410, від 26.11.2017 № 10658, від 29.11.2017 № 10888- підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств.

В той же час, акти надання послуг від 25.06.2018 № 5533 , від 25.06.2018 № 5534, від 26.06.2018 № 5596, від 26.06.2018 № 5597, від 01.07.2018 № 5641, від 03.07.2018 № 5651, від 07.07.2018 № 6005 підписані та скріплені печаткою тільки зі сторони позивача.

Відповідно до п. 2.9. договору замовник зобов`язується не пізніше двох робочих днів з моменту отримання акту та/або талону замовника або товарно-транспортні накладні, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо), підписати їх та надати виконавцеві його примірник або надати обґрунтовану відмову у їх підписанні, в протилежному випадку або у випадку необґрунтованості відмови у підписанні акта, талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо), акт, талон замовника або товарно-транспортні накладні, або інші документи, які підтверджують надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо) вважається підписаним сторонами, а послуги наданими належної якості та в повному обсязі.

Зазначені вище акти (які підписані тільки позивачем) направлені на юридичну адресу відповідача 03.06.2019 цінним листом, що підтверджується відповідним описом вкладення та накладною ПАТ "Укрпошта".

Суд першої інстанції зазначив, що належних та допустимих доказів отримання відповідачем зазначених актів суду не надано.

Однак, колегія суддів відзначає, що днем пред`явлення листів з доданими до них актами слід вважати день, у який відповідач одержав надіслану йому лист-вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

При цьому, якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення).

Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив акти наданих послуг (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою або не надісланою.

Оскільки листом від 03.06.2019 акти наданих послуг були надіслані на юридичну адресу відповідача, останній не надав доказів на спростування даних обставин, а тому колегія суддів дійшла до висновку, що акти наданих послуг від 25.06.2018 № 5533 , від 25.06.2018 № 5534, від 26.06.2018 № 5596, від 26.06.2018 № 5597, від 01.07.2018 № 5641, від 03.07.2018 № 5651, від 07.07.2018 № 6005 є такими, що були отримані відповідачем 03.06.2019.

Твердження суду першої інстанції, що позивачем не було застосовано усіх можливих заходів задля досягнення мети відправлення таких актів - їх фактичне вручення відповідачу, колегією суддів відхиляються, оскільки позивач вчинив усі дії, відповідно до умов укладеного договору, задля вручення відповідачу актів наданих послуг.

Більш того, як вбачається з відзиву відповідача на позовну заяву та підтверджено судом першої інстанції, відповідач був обізнаний про зміст спірних актів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

А тому, відповідно до умов п. 2.9. договору у відповідача виник обов`язок підписати акти наданих послуг або надати обґрунтовану відмову у їх підписанні.

Оскільки матеріали справи не містять обґрунтованої відмови від підписання актів наданих послуг, а тому відповідно до п. 2.9. договору такі акти вважаються підписані, а послуги - наданими належної якості та у повному обсязі.

Стосовно твердження відповідача та суду першої інстанції, що позивачем не надані інші докази на підтвердження надання послуг (рапорт виконавця, належним чином складений та підписаний уповноваженою особою замовника, талони замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо)), колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3.6. договору акт прийому-передачі наданих послуг є підтвердженням виконання робіт за договором.

А тому, враховуючи що відповідно до п. 2.9. договору акти наданих послуг від 25.06.2018 № 5533 , від 25.06.2018 № 5534, від 26.06.2018 № 5596, від 26.06.2018 № 5597, від 01.07.2018 № 5641, від 03.07.2018 № 5651, від 07.07.2018 № 6005 вважаються такими, що підписані відповідачем, колегією суддів вказані вище твердження відхиляються.

Стосовно посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не було надано специфікацій до договору, а тому суд обмежений у можливості достеменно пересвідчитися, що у відповідача виник обов`язок прийняти та оплатити послуги надані позивачем в тому обсязі, які визначені в долучених до матеріалів справи актах, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у розумінні п. 3.3. договору сума договору складається з вартості всіх специфікацій до даного договору та/або рахунків-фактур, талонів замовника, або товарно-транспортних накладних, інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

А тому сума договору може визначатись, зокрема, з вартості всіх рахунків-фактур та інших документів, підтверджуючих надання послуг.

Як вже було встановлено вище, позивачем до матеріалів справи були додані акти приймання-передачі наданих послуг, які підтверджують факт надання послуг відповідачу за договором.

Крім того, позивачем до матеріалів справи були долучені рахунки на оплату № 4239 від 23.06.2018, № 4240 від 23.06.2018, № 4236 від 23.06.2018, № 4331 від 27.06.2018, № 4350 від 27.06.2018, № 4441 від 02.07.2018, № 4442 від 03.07.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вище рахунки були надіслані на електронну адресу відповідача, вказану у договорі.

Більш того, частина надісланих рахунків на оплату була сплачена відповідачем (11 300,00 грн. було сплачено відповідачем на підставі рахунку № 4239 від 23.06.2018, 30 000,00 грн. було сплачено відповідачем на підставі рахунку 4236 від 23.06.2018), що також підтверджує отримання відповідачем виставлених позивачем рахунків.

А тому, позивачем доведено належними та допустимими доказами надіслання на адресу відповідача рахунків на оплату наданих послуг.

Відповідно до п. 3.8 договору виконавець зобов`язаний видати замовнику по першій події (отримання грошей чи надання послуг) податкову накладну оформлену у відповідності з правилами, встановленими п. 201.1 Податкового кодексу України. Оформлена виконавцем податкова накладна повинна бути зареєстрована постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 днів з дня виникнення податкових зобов`язань.

Згідно з п.п. 201.1, 201.7, 201.10 Податкового кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом надання послуг техніки за договором позивачем подано податкову накладну № 683 від 14.11.2017, № 1080 від 21.11.2017, № 1157 від 23.11.2017, 1161 від 23.11.2017, № 848 від 25.06.2018, № 849 від 25.06.2018, № 850 від 25.06.2018, № 1167 від 26.06.2018, № 1168 від 26.06.2018, № 31 від 01.07.2018, № 32 від 03.07.2018, № 316 від 07.07.2018, які позивачем були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями про реєстрацію цих податкових накладних.

Як свідчать матеріали справи за допомогою програми "M.E.Dok" (My Electronic Document - поширене українське програмне забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді) позивачем надіслано контрагенту - відповідачу та отримано останнім вказані вище податкові накладні.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг на загальну суму 66 087,50 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позивних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, то колегія суддів вважає за можливе зазначити про наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов`язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем було проведено нарахування 3 % річних у період з 01.11.2018 по 30.06.2019 та інфляційних втрат за період жовтень 2018 - травень 2019.

В той же час, як вже встановлено вище, спірні акти відповідачем були отриманні 03.06.2019, а тому відповідно до вимог п. 3.5. договору у відповідача виник обов`язок з їх оплати з 06.06.2019.

А тому, враховуючи заявлений позивачем період нарахування інфляційних втрат (жовтень 2018 - травень 2019) колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідача 6 185,79 грн. інфляційних втрат.

В той же час, здійснивши власний розрахунок 3 % річних за період з 06.06.2019 (вірний строк початку виникнення прострочення) по 30.06.2019 (строк, зазначений позивачем у розрахунку), колегія суддів дійшла до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 135,80 грн. 3 % річних.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу, колегія суддів зазначає про наступне.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 6.2. договору у разі прострочення сплати послуг виконавця більш ніж на 10 календарних днів замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Позивачем був здійснений розрахунок пені за період з 01.01.2019 по 30.06.2019.

Проте, як вже було вказано вище, у відповідача обов`язок з оплати отриманих послуг виник з 06.06.2019.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши власний розрахунок пені у період з 16.06.2019 (вірний строк початку виникнення прострочення + 10 днів відповідно до п. 5.2. договору) по 30.06.2019 (строк, зазначений позивачем у розрахунку), колегія суддів дійшла до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 950,57 грн. пені.

Згідно з п. 6.3. договору, у разі прострочення сплати послуг виконавця більше ніж 30 календарних днів, замовник, крім суми боргу та неустойки, сплачує виконавцеві додатковий штраф у розмірі 10 % від вартості наданих послуг.

Оскільки станом на дату подання позову (04.07.2019) у відповідача не виникло прострочення оплати послуг більше ніж на 30 календарних днів, а тому позивачем було безпідставно нараховано відповідачу штраф на підставі п. 6.3. договору.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 6 608,75 грн. штрафу задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегією суддів було встановлено факт надання позивачем відповідачу послуг на загальну суму 66 087,50 грн.

Також, судом апеляційної інстанції було здійснено власний розрахунок 3 % річних, інфляційних втрат, пені та штрафу.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 10.09.2019 року у справі № 911/1687/19 - скасуванню.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" на рішення Господарського суду Київської області від 10.09.2019 року у справі № 911/1687/19 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 10.09.2019 року у справі № 911/1687/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС Пром Груп" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Олега Оникієнка, 2/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" (02000, м.Київ, вул.. Б. Хмельницького, будинок 17/52, ПОВЕРХ 4, ) 66 087,50 грн. основного боргу, 135,80 грн. 3 % річних, 950,57 грн. пені та 1 404,53 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС Пром Груп" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Олега Оникієнка, 2/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" (02000, м.Київ, вул.. Б. Хмельницького, будинок 17/52, ПОВЕРХ 4, ) 2 106,79 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду Київської області.

7. Матеріали справи № 911/1687/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко