ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5296/19

За позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 886 грн. 13 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 04.11.2019 № 18-142, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоду, завдану недостачею вантажу в розмірі 886 грн. 13 коп., відповідно до комерційного акту № 460005/775 від 18.05.2019.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час перевезення відповідачем вантажу відбулась його часткова втрата з вини перевізника.

Ухвалою господарського суду від 19.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Згідно із поштовим повідомленням № 096 ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі від 19.11.2019 отримана Акціонерним товариством "Українська залізниця" 25.11.2019; регіональною філією "Придніпровська залізниця" вказана ухвала суду отримана 28.11.2019, що підтверджується підписом представника на поштовому повідомленні, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 між Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (покупець) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (постачальник) укладено договір поставки № 783 (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити продукцію коксохімічного виробництва (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору (п. п. 1.1, 1.3 договору).

За змістом п. 1.4 договору кількість товару згідно з даним договором визначається в сухих тоннах, якщо інше не вказано в додаткових угодах - специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 договору товар поставляється покупцеві залізничним транспортом у справних відкритих піввагонах.

Згідно з п. 3.2 договору умови та місце поставки згідно з Інкотермс 2010, термін, обсяг та графік поставки товару вказуються в додаткових угодах-специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору.

При визначенні кількості товару під час відвантаження можливий толеранс від погодженого кожною додатковою угодою - специфікацією об`єму поставки має бути не більше +/- 5% (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 договору ціна за товар встановлюється у національній валюті України. Ціна на погоджений обсяг за певний період поставки товару вказується в додаткових угодах - специфікаціях до цього договору.

Згідно із п. п. 5.1, 5.2 договору покупець здійснює оплату товару постачальнику на підставі наданих постачальником оригіналів остаточних рахунків, що враховують підсумкову знижку, шляхом перерахування коштів за фактично прийняту кількість товару на поточний рахунок постачальника, протягом 30 календарних днів з дати переходу права власності, але не раніше п`ятого банківського дня з дати отримання покупцем документів, зазначених у п. 3.6 цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання порушеного зобов`язання та від відповідальності за таке порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 11 договору.)

26.04.2019 сторонами підписано додаткову угоду № 11 до договору, яка є специфікацією № 10 до договору (надалі - специфікація), відповідно до якої постачальник передає, а покупець приймає та сплачує коксовий горішок 10-25 мм, марки ГК-1, ГК-2, ГК-3 загальною кількістю 2 200,00 сухих тон (+/- 5%). Ціна за тонну сухої ваги без ПДВ - 7 772,84 грн. Строк поставки 01.05.2019-05.06.2019.

На виконання умов, зазначених у специфікації, 12.05.2019 зі станції відправлення Діївка Придніпровської залізниці Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" здійснило відправлення вагону № 65331654 на станцію Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці, згідно з залізничною накладною № 46128575 (одержувач - Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів").

Як вбачається із рахунку - фактури № ДМЗ00006441 від 17.05.2019, вказана відправка здійснена на підставі договору поставки № 783 від 27.11.2018. Вартість 1 тони вантажу без ПДВ становить 7 692 грн. 13 коп.

Під час видачі вантажу з перевіркою, була встановлена вагова недостача продукції у вагоні № 65331654. За вказаним фактом був складений комерційний акт № 460005/775 від 18.05.2019.

У розділі "Д" комерційного акту № 460005/775 від 18.05.2019 зазначено: «На підставі акту загальної форми № 50100 від 15.05.2019 станції Нижньодніпровськ Вузол проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, що прибув за відправкою, вказаною на лицевий стороні цього акту. Комісійна видача вантажу проведена комісією у складі: приймальний поїздів Кочубей О.Ю. , прийомоздавальник заводу Усенко С.О. , слідчий Заводського ВП Тетеря О.Г., у присутності начальника станції Руденко О.В., зі зважуванням на справних електронних вагах вантажоодержувача №0120, які пройшли повірку 04.03.2019.

За документом у вагоні 65331654 значиться тара 23 550 кг, нетто 49150 кг. Фактично виявилось брутто 71 600 кг, тара з документу 23 550 кг, нетто 48 050 кг, що менш ніж зазначено у документі на 1 100 кг.

У комерційному відношенні навантаження у вагоні на рівні бортів, шапкоподібне. У перевізному документі значиться: вантаж маркований двома повздовжніми смугами, фактично маркування двома повздовжніми борознами. Над 1-ми люками маркування порушене, виїмка довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 30 см. Відсутній вантаж у вагоні вміститись міг. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінились. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній.

Позивач вважає, що нестача вантажу у спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу. Позивач просить стягнути з відповідача вартість нестачі горішку коксового, яка відповідно до розрахунку складає 886 грн. 13 коп., що і є причиною спору.

Предмет доказування у даній справі становлять наступні обставини:

- здійснення відповідачем перевезення вантажів за залізничною накладною № 46128575 на користь позивача;

- наявність або відсутність вагової недостачі продукції у вагоні № 65331654;

- вартість вагової недостачі вантажу у вагоні № 65331654;

- наявність або відсутність вини відповідача у виникненні вагової недостачі вантажу у вагоні № 65331654.

Позивач у підтвердження обставин, якими обґрунтовує заявлені вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надав: договір поставки № 783 від 27.11.2018; додаткову угоду-специфікацію № 10 від 26.04.2019 до вказаного договору; рахунок - фактуру № ДМЗ00006441 від 17.05.2019, залізничну накладну № 46128575; комерційний акт № 460005/775 від 18.05.2019; відомість - розрахунок № 101/19 вартості нестачі вантажу; платіжне доручення № 333980 від 27.06.2019.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень, докази на спростування позовних вимог не надав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини 1, 2 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За норами ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини 2, 3 ст. 308 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно ст. ст. 110, 111, 113 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, (далі - Статут) залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (абз. 3 та 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Залізниця прийняла вагон № 65331654 без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, його технічного стану. Наведене свідчить, що на момент передачі вказаного вагону з вантажем залізниці до перевезення були відсутні будь-які зазори, нещільності тощо, що могли привести до втрати вантажу при перевезенні.

За вказаних обставин, відповідальність за втрату вантажу під час перевезення слід покласти на залізницю.

Так, ст. 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема обставин невідповідності маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України. Зокрема даною нормою закону передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У разі втрати або нестачі вантажу за заподіяну при перевезенні шкоду перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов`язковими для сторін правилами.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

З наведених норм вбачається, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Таким чином, розмір вагової недостачі з урахуванням норми природної втрати у вагоні № 65331654 становить 0,096т. Вартість 0,096т коксу, який перевозився у спірному вагоні становить 738 грн. 44 коп. без ПДВ. Вартість недостачі з ПДВ складає 886 грн. 13 коп. та вірно розрахована позивачем.

Згідно ст.130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів вантаж був відправлений у належній кількості, однак при прибутті вантажу комерційним актом встановлена недостача такого вантажу.

Враховуючи те, що вантаж був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень, відповідальність за недостачу, що утворилась під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди. Перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідач, в порушення ст. ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не довів обставин, які звільняють його від відповідальності за недостачу вантажу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ) 886 грн. 13 коп. (вісімсот вісімдесят шість грн.. 13 коп.) вартості нестачі вантажу, 1 921 грн. 00 коп. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 20.01.2020