УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.01.2020Справа № 910/17868/19

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В. розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Булава Транс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Група «ОЛІМП»

про стягнення 49 623,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшли позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Булава Транс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Група «ОЛІМП» про стягнення заборгованості у розмірі 49 623,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2019 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання суду документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях (відповідно до вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинних від 01.09.2003), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, в ухвалі суду від 20.12.2019 позивачеві роз`яснено, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

За приписами чинного процесуального закону учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

26.12.2019 позивачем через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва були подані документи на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 20.12.2019.

У зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. в період з 26.12.2019 по 03.01.2020 у відпустці, суд вирішує питання про наявність або відсутність підстав для відкриття провадження у справі № 910/17868/19 в перший робочий день після виходу з відпустки - 08.01.2020.

Із вказаних документів та клопотання вбачається, що позивач наголошує суду на тому, що адвокат Новікова В.О. не має обмежень щодо засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви та надає суду копії додатків до позову, засвідчених директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Булава Транс» Булавою Ю.В.

Проте, суд звертає увагу позивача на те, що при первинному поданні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Булава Транс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Група «ОЛІМП» про стягнення 49 623,00 грн (позовна заява б/н від 06.12.2019), адвокатом Новіковою В.О. було засвідчено додатки до позову факсимільним підписом, що не відповідає вимогам до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинних від 01.09.2003.

При дослідженні судом повторно поданих позивачем додатків до позову після виправлення недоліків, визначених судом в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.12.2019, судом встановлено, що відмітка про засвідчення копії, яка передбачена п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, на ксерокопіях відсутня, оскільки, замість особистого підпису особи міститься факсимільньне відтворення підпису директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Булава Транс» Булави Ю.В., який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи та не може свідчити про наявність дійсної волі особи, що засвідчила ксерокопії документів долучених до позовної заяви.

Як передбачено в ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з викладеним, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути її разом з доданими документами позивачу.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Булава Транс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Група «ОЛІМП» про стягнення 49 623,00 грн вважати неподаною і повернути позивачу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: - позовна заява б/н від 06.12.2019 з додатками;

- заява позивача від 24.12.2019 на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 20.12.2019 з додатками.

Суддя О.В. Нечай