УХВАЛА

13 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/8718/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді -Кролевець О.А., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»,

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

(головуючий - Ліпинський О.В., судді - Красота О.І., Назаренко Н.Г.)

від 14.08.2019,

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Орєшкіна Е.В., судді - Кощеєв І.М., Подобєд І.М.)

від 15.11.2019,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват- Фінансист», фізичної особи - підприємця Марчука Валерія Костянтиновича

про стягнення 67 917,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2019 у справі №904/8718/16 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Приват-Фінансист" та ФОП Марчука Валерія Костянтиновича на користь АТ «Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 35 800,00 грн заборгованості за кредитом та судові витрати. В решті позовних вимог відмовлено.

06.12.2019 Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2019 у справі №904/8718/16 Господарського суду Дніпропетровської області.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі є стягнення 67 917,58 грн заборгованості за кредитом, що значно менше, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа №904/8718/16 є малозначною. Подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Необхідність відкриття касаційного провадження у малозначній справі скаржник обґрунтовує тим, що вказана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. При цьому, скаржник посилається на постанови Верховного Суду у справі №153/1334/16-ц від 11.09.2019, у справі 923/760/18 від 08.07.2019 та у справі №910/12419/18 від 14.08.2019. Проте обставини зазначених судових справ і справи №904/8718/16, не є аналогічними, оскільки відповідач у цій справі заперечує саме щодо редакції Умов та правил надання банківських послуг, з якими погодився відповідач, відповідно до змісту заяви про відкриття поточного рахунку.

Розглянувши наведені скаржником доводи в обґрунтування наявності правових підстав для розгляду цієї справи у касаційному порядку, Суд вважає їх необґрунтованими. По суті всі доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи та в цілому до заперечення результату розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного та відсутністю вагомих аргументів заявника на підтвердження його доводів щодо наявності підстав, що підпадають під дію підпункту а) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2019 у справі №904/8718/16, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною 5 статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, статтею 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №904/8718/16 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2019.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2019 у справі №904/8718/16 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Кролевець

І. Ткач