ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2020 р., м. Черкаси справа № 925/28/16

Вх.суду № 31316/19 від 15.10.2019

Господарський суд Черкаської області

у складі головуючого судді Хабазні Ю.А.,

із секретарем судового засідання Ковбою І.М.

за участю у судовому засіданні: Левченко Н.П. (від позивача, ліквідатор банкрута, особисто),

у судове засідання не з`явились: представники від відповідача,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 10.10.2019 №02-02/129

позивача, боржника у особі ліквідатора банкрута,

до відповідача, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2012-Агро",

про стягнення 277 817,02 грн.

у справі за заявою

боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.Стоун-Агро",

про визнання його банкрутом,

УСТАНОВИВ:

1.Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Левченко Н.П., подано заяву від 10.10.2019 №02-02/129 з вимогами стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2012-Агро" (вул.Центральна,1-А, с.Кам`яний Майдан, Новоград-Волинський район, Житомирська область, 11780, ідентифікаційний код 37823819) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.Стоун-Агро" (вул.Шевченка,239, с.Хутір-Хмільна, Канівський район, Черкаська область, 19026, ідентифікаційний код 36970000) основний борг в сумі 260000,00 грн., 3% річних за користування коштами в розмірі 6737,12 грн., інфляційні втрати в розмірі 11079,90 грн., а всього - 277817,02 грн.; судові витрати покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нива-2012-Агро".

1.1. Ухвалами суду: від 01.11.2019 заяву призначено для розгляду у підготовчому позовному провадженні на 26.11.2019; від 26.11.2019 закрито підготовче провадження, заяву призначено для розгляду по суті у судове засідання на 10.01.2020.

2.Позивач у заяві від 10.10.2019 №02-02/129 (а.с.1 т.10) та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали повністю і пояснили,

що згідно з випискою ПАТ "Укрексімбанк" між ТОВ "Н.Стоун-Агро" та ТОВ "Нива-2012-Агро" 27.05.2014 був укладений договір №270514-П про надання останньому поворотної фінансової допомоги у розмірі 260000,00 грн.;

що факт перерахування ТОВ "Н.Стоун-Агро" з власного поточного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ "Укрексімбанк", МФО 380333, коштів у сумі 260000,00 грн. на користь ТОВ "Нива-2012-Агро" підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями від 28.05.2014 №333 на суму 50000,00 грн., від 28.05.2014 №336 на суму 50000,00 грн., від 06.06.2014 №405 на суму 60000,00 грн., від 13.06.2014 №437 на суму 20000,00 грн., від 18.06.2014 №464 на суму 80000,00 грн. з призначенням платежу: "поворотна фінансова допомога згідно договору №270514-П від 27.05.2014, без ПДВ";

що примірник вказаного у виписці банку договору у позивача відсутній;

що ТОВ "Нива-2012-Агро" надану йому за договором фінансову допомогу не повернуло;

що згідно з даними оборотно-сальдової відомості ТОВ "Н-Стоун-Агро" по рахунку №68.52 "Замовлення" ("Розрахунки за виданими позиками") за період з 01.01.2014 до 30.04.2015 ТОВ "Нива-2012-Агро" значиться дебітором із сумою заборгованості 260000,00 грн.;

що у період з 01.05.2015 і до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника (11.02.2016) надходження коштів від ТОВ "Нива-2012-Агро" відсутні;

що з метою врегулювання спору у досудовому порядку, на адресу ТОВ "Нива-2012-Агро" була направлена вимога від 08.11.2018 №02-02/60, яка була отримана адресатом 21.11.2018, однак залишена ним без реагування;

що на адресу ТОВ "Нива-2012-Агро" була направлена претензія від 18.05.2019 №02-02/57, однак відправлення повернуто з відміткою пошти: "адресата не знайдено";

що на адресу ТОВ "Нива-2012-Агро" була повторно направлена претензія від 29.06.2019 №02-02/73 (відправлення повернуто поштою у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання);

що претензію було направлено також на адресу засновників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та директора ОСОБА_3 , і як наслідок - відправлення на адресу ОСОБА_1 повернуто поштою у зв`язку із закінченням встановленого строку його зберігання; ОСОБА_2 , претензія отримана 10.07.2019;

що відповідей на претензію від вказаних осіб позивач не отримав.

3. Сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак повноважні представники від відповідача у судове засідання не з`явились і про причини неявки не повідомили.

Позивач був повідомлений про дату та час судового засідання під розписку 26.11.2019.

Ухвала суду від 01.11.2019 про дату, час і місце судового засідання, направлена на адресу відповідача, повернута поштою з відміткою: "за закінченням терміну зберігання"; направлена на адресу керівника, повернута поштою з відміткою: "інші причини, адресат відсутній". Ухвала суду була направлена за адресою місцезнаходження вказаної особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, оскільки ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала суду від 26.11.2019 про дату, час і місце судового засідання, направлена на адресу відповідача, повернута поштою з відміткою: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення". Ухвала суду була направлена за адресою місцезнаходження вказаної особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, оскільки ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань": в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про (…) місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відмітку пошти "за закінченням встановленого строку зберігання" суд оцінює як "відсутність особи за адресою", оскільки така особа була відсутня у момент доставки їй поштового повідомлення особисто листоношею та оскільки надалі (протягом установленого законом 5-ти денного строку його зберігання у поштовому відділенні) така особа не отримала поштове відправлення суду з власної волі.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

4.Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

5. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Постановою суду від 11.02.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Н. Стоун-Агро", визнано останнього банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 06.09.2018 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Левченко Н.П.

Згідно з виписками Філії АТ "Укресімбанк" в м.Києві ТОВ "Н.Стоун-Агро" перерахувало ТОВ Нива-2012-Агро" платіжними дорученнями від 28.05.2014 №333, від 28.05.2014 №336, від 06.06.2014 №405, від 13.06.2014 №437, від 18.06.2014 №464 кошти на загальну суму 260000,00 грн. (а.с.34, 64 т.10). У цільовому призначенні платежу згідно з вказаними платіжними дорученнями вказано, що їх здійснено як поворотну фінансову допомогу згідно з договором №270514-П від 27.05.2014.

ТОВ "Н.Стоун-Агро" у особі його ліквідатора банкрута звернулося до ТОВ "Нива-2012-Агро" з вимогою від 08.11.2018 №02-02/60 про повернення коштів на вказану суму, відповіді на яку не отримало. Вказана вимога була отримана ТОВ "Нива-2012-Агро" 21.11.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.24 т.10).

19.05.2019 позивач направив на адресу ТОВ "Нива-2012-Агро" претензію від 18.05.2019 №02-02/57 з вимогою про сплату 277919,46 грн. (з них: 3021,46 грн. - 3% річних за користування коштами та 274898,00 грн. - борг з урахуванням індексу інфляції, а.с.25 т.10), однак відповіді не отримав. Вказане відправлення повернуто поштою у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

08.07.2019 позивач повторно звернувся до ТОВ "Нива-2012-Агро" з претензією від 29.06.2019 №02-02/73 про сплату 277919,46 грн. (а.с.29 т.10), відповіді на яку не отримав.

Вказані обставини ТОВ "Нива-2012-Агро" не заперечив, відзив на заяву до суду не надіслав.

6. На підтвердження вказаних обставин у справі наявні наступні докази:

ухвала Господарського суду Черкаської області від 18.01.2019 у справі №925/28/16 (а.с.14 т.10);

постанова Господарського суду Черкаської області від 11.02.2016 №925/28/16 (а.с.16 т.10);

вимога ТОВ "Н.Стоун-Агро" у особі його ліквідатора від 08.11.2018 №02-02/60, направлена на адресу СТОВ "Нива-2012-Агро", про повернення отриманих коштів з доказами її надсилання та отримання адресатом (а.с.21 т.10);

претензія ТОВ "Н.Стоун-Агро" у особі його ліквідатора від 18.05.2019 №02-02/57 на адресу СТОВ "Нива-2012-Агро" про сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за користування чужими коштами, з доказами її надсилання (а.с.25 т.10);

претензія ТОВ "Н.Стоун-Агро" у особі його ліквідатора від 29.06.2019 №02-02/73, направлена СТОВ "Нива-2012-Агро", його засновникам та колишньому керівнику про сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за користування чужими коштами, з доказами її надсилання (а.с.29 т.10);

виписки Філії АТ "Укресімбанк" в м.Києві (а.с.34, 64 т.10);

Також позивачем надано розрахунок боргу (а.с.10 т.10);

7. Згідно з ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним Кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статей 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статей 638, 639 Цивільного кодексу України: договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною; договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст.207, 208 Цивільного кодексу України: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства; правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати сплати відповідачем заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції та 3% річних.

Згідно з п.п.1.6, 1.7, 3.1, 4.1, 5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" грошові зобов`язання, як і будь-які інші цивільно-правові або господарські зобов`язання, можуть виникати з підстав, встановлених ст.11 ЦК України і ст.174 ГК України; днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення; інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті; сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові; господарським судам необхідно мати на увазі, що за приписом ч.5 ст. 11 ЦК України грошове зобов`язання може виникати з рішення суду. Відтак якщо певне зобов`язання згідно з рішенням господарського суду є грошовим (наприклад, у зв`язку з прийняттям судового рішення про стягнення суми попередньої оплати у зв`язку з недопоставкою продукції), відповідальність за невиконання такого зобов`язання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно з ч.2 ст. 625 названого Кодексу.

8. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

Матеріали справи не містять письмового договору від 27.05.2014 №270514-П про надання ТОВ "Нива-2012-Агро" поворотної фінансової допомоги, відсутні також докази укладення цього договору у письмовій формі. Позивачем не надано тексту зазначеного договору (через його відсутність в останнього), платіжні ж доручення не містять усіх істотних умов цього договору, тому не є доказами укладення останнього. Отже суд вважає установленим факт відсутності договору від 27.05.2014 №270514-П, укладеного між ТОВ "Н.Стоун-Агро" та ТОВ "Нива-2012-Агро".

Отже правові підстави для перерахування коштів ТОВ "Н.Стоун-Агро" і їх набуття ТОВ "Нива-2012-Агро" відсутні.

Безпідставне набуття ТОВ "Нива-2012-Агро" майна банкрута, невиконання вимоги ТОВ "Н.Стоун-Агро" про повернення безпідставно набутого майна є правовою підставою для стягнення заявленої суми боргу у примусовому порядку.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, інфляційні та 3% річних за період прострочення з 28.11.2018 по 10.10.2019 складають відповідно 11079,90 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 271079,90 грн.) та 6737,12 грн. Визначений позивачем період для розрахунку та розрахунок позивача за цей період є вірними і ТОВ "Нива-2012-Агро" не оспорюється.

За таких обставин вимоги ТОВ "Н.Стоун-Агро" у особі його ліквідатора, арбітражного керуючого Левченко Н.П., підлягають задоволенню.

9. Суд відхиляє як доказ оборотно-сальдову відомість по рахунку 6852 Контрагенти; Замовлення за 01.01.14-30.04.15 ТОВ "Н.Стоун-Агро" (а.с.38 т.10), оскільки це є односторонній внутрішній документ позивача.

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Левченко Н.П., від 10.10.2019 №02-02/129 задовольнити повністю.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2012-Агро" (вул.Центральна,1-А, с. Кам`яний Майдан, Новоград-Волинський район, Житомирська область, 11780, ідентифікаційний код 37823819) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.Стоун-Агро" (вул.Шевченка, 239, с.Хутір-Хмільна, Канівський район, Черкаська область, 19026, ідентифікаційний код 36970000) основний борг в сумі 260000,00 грн., 3% річних за користування коштами в розмірі 6737,12 грн., інфляційні втрати в розмірі 11079,90 грн., а всього - 277817,02 грн. (двісті сімдесят сім тисяч вісімсот сімнадцять гривень дві копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 20.01.2020.

Направити цю ухвалу рекомендованим листом з повідомленням відповідачу, рекомендованим листом позивачу.

Суддя Ю.А. Хабазня

Я-3