ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1008/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет»

про стягнення 105 262,20 грн,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

15.11.2019 Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет» про стягнення 32 308,20 грн штрафу та 72 954 грн пені.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- 20.08.2018 між сторонами був укладений договір поставки № УБГ 554/015-18, за умовами якого Відповідач зобов`язаний був поставити та передати у власність Позивачу електричні лампи в асортименті на загальну суму 2 204 221,20 грн,

- безпосередньо поставка повинна здійснюватися згідно рознарядки, але не пізніше 90 календарних днів з дати укладення договору, тобто до 18.11.2018,

- на виконання умов договору Відповідач поставив товар за видатковими накладними № Прн-0008303 від 20.12.2018 на суму 521 100 грн та № Прн-0008304 від 20.12.2018 на суму 521 100 грн,

- таким чином поставка товару за другою накладними відбулася з простроченням на 31 днів, що є порушенням умов пунктів 5.1. та 6.3.1. договору,

- у відповідності до положень пункту 7.10 договору Відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення, а також штраф у розмірі 7 % від суми недопоставленої у строк продукції у випадку прострочення більш ніж на 30 днів.

Поряд з цим у поданій відповіді на відзив Позивач висловив непогодження із заявленим Відповідачем клопотанням про зменшення розміру неустойки, вказавши, що:

- затримка із поставкою товару належить до власних комерційних ризиків поставщика, а тому не може вважатися підставою для несвоєчасності виконання зобов`язань,

- наявність збитків від несвоєчасності поставки не повинна ним доводитися, напроти, такий обов`язок покладений на Відповідача,

- застосована неустойка є договірною, а тому підстави для її зменшення відсутні.

Дії та аргументи Відповідача

У поданому до суду відзиві на позов Відповідач вказав, що:

- ним визнається сам факт поставки товару з порушенням строку на 31 день,

- порушення строку поставки не завдало збитків Позивачу, а тому нараховані суми підлягають зменшенню на 90 %, у зв`язку з чим ним визнаються вимоги на суму 3 230,82 грн пені та 7 295,40 грн штрафу,

- безпосередньо необхідність зменшення нарахованої неустойки пов`язана із: 1) повним виконанням договірних умов на загальну суму 2 204 221,20 грн, а порушення строку поставки за двома накладними пов`язане із затримкою імпортера ТОВ «Євросвітло Україна» через погодні умови при транспортуванні товару з Китаю, підтвердженням чому є лист за вих. № 1 від 12.11.2018; 2) про затримку поставки Позивач був повідомлений належним чином; 3) нарахування штрафу взагалі здійснене фактично за прострочення на один день, оскільки можливість його нарахування пов`язана із про строчкою поставки більше ніж на 30 днів; 4) незначний прибуток підприємства за результатами діяльності за 9 місяців 2019 року, у зв`язку з чим стягнення значної суми призведе до неможливості виконання зобов`язань перед третіми особами.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам встановлені строки для подачі процесуальних заяв.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що сторонами дотримані вимоги частин 2 та 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою та відзивом на позов, а тому письмові докази, подані ними відповідно разом із позовною заявою та відзивом на позов прийняті судом до розгляду.

Суд також констатує, що сторонами не заявлено будь-яких процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

20.08.2018 між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз», виступаючим у якості Покупця, та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Паритет», як Постачальником, був укладений договір поставки № УБГ 554/015-18.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві лампи електричні в асортименті …, а Покупець прийняти і оплатити товар» (пункт 1.1.),

- «Найменування / асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації, яка є додатком № 1 до договору та є невід`ємною частиною» (пункт 1.2.),

- «Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоодержувачів вказується в Специфікації до цього договору» (пункт 5.1.),

- «Обсяг поставки товару (кожної партії товару) визначається в рознарядках Покупця та узгоджується до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання Постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка Постачальнику може направлятися Покупцем в електронному вигляді на електронну адресу Постачальника, вказану в розділі ХІV даного договору» (пункт 5.2.),

- «Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару … або видаткової накладної … (пункт 5.3.),

- «Постачальник зобов`язаний: … 6.3.1. забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором …» (пункт 6.3.),

- «У разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару» (пункт 7.10.).

Як слідує зі специфікації № 1 від 20.08.2018 до названого договору поставки сторонами обумовлено поставку електричних ламп в асортименті на загальну суму 2 204 221,20 грн. Відповідно до пункту 3 специфікації сторонами обумовлено, що поставка відбувається згідно рознарядки Покупця, але не пізніше 90 календарних днів з дати укладання договору, а за пунктом 4 оплат повинна здійснюватися протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару.

На виконання умов договору Відповідач поставив Позивачу товар на загальну суму 2 204 221,20 грн, зокрема, за видатковими накладними: № Прн-0005120 від 29.08.2018 на суму 537 432 грн, № Прн-0005129 від 29.08.2018 на суму 45 408,96 грн, № Прн-0005706 від 19.09.2018 на суму 438 337,44 грн, № Прн-0006181 від 10.10.2018 на суму 140 842,80 грн, № Прн-0008303 від 20.12.2018 на суму 521 100 грн та № Прн-0008304 від 20.12.2018 на суму 521 100 грн.

Відповідно до листі № 15/11-10 від 15.11.2018 та № 30/11-05 від 30.11.2018 Відповідач повідомив Позивача про затримку поставки, пославшись на наявність несприятливих погодних умов при поставці товару в Україну.

Через невиконання умов договору щодо дотримання строку поставки Позивачем на адресу Відповідача 22.01.2019 за вих. № 032-03-763-1 була надіслана претензія про сплату 72 954 грн штрафу та 32 308,20 грн пені, яка Відповідачем залишена без реагування.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Так, відповідно до частини 1 статті 662 того ж Кодексу продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а за статтею 663 продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Отже, виконання зобов`язань за договором поставки щодо поставки товару постачальником нерозривно пов`язане із встановленням сторонами строку поставки.

У даному випадку пунктом 6.3.1. договору та пунктом 3 специфікації № 1 встановлено відповідний строк поставки, а саме не пізніше 90 календарних днів з дати укладення договору, а тому суд приходить до висновку, що поставка за накладними № Прн-0005120 від 29.08.2018, № Прн-0005129 від 29.08.2018, № Прн-0005706 від 19.09.2018, № Прн-0006181 від 10.10.2018 відбулася у обумовлений договором строк, а поставка за накладними № Прн-0008303 від 20.12.2018 та № Прн-0008304 від 20.12.2018 відбулася з простроченням на 31 день, що складають період з 19.11.2018 (дати початку обліку закінчення строку поставки, а саме 90 днів з моменту укладення договору) по 19.12.2018 (дати закінчення строку обрахунку, оскільки поставка здійснена 20.12.2018, і тому цей день не враховується).

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 72 954 грн штрафу та 32 308,20 грн пені, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами; до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобов`язань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 - 552, 611 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання» (частина 2), «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

В пункті 7.10. укладеного між сторонами договору ними визначені підстави та розмір нарахування пені і штрафу, у зв`язку з чим їх нарахування є правомірним.

Зокрема, Позивачем пеня в сумі 32 308,20 грн обрахована за період з 19.11.2018 по 19.12.2018 виходячи від суми несвоєчасно поставленого товару 1 042 200 грн та розміру пені 0,1 %, а штраф обрахований у розмірі 7 % від тієї ж суми та виходячи з наявності факту несвоєчасної поставки більше ніж 30 днів.

Водночас, вирішуючи клопотання Відповідача про зменшення розміру неустойки, суд зазначає, що за змістом статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Так, у даному випадку суд враховує, що:

- Відповідач не має зобов`язань перед Позивачем з поставки товару та виконання договірних зобов`язань,

- Позивач не довів, що за період дії договору він мав претензії до Відповідача щодо несвоєчасності виконання зобов`язань,

- Позивач не довів, що у зв`язку з несвоєчасністю поставки він має власні збитки,

- у період дії договору Позивач сам допускав порушення строків оплати, у тому числі за поставкою відповідно до накладних № Прн-0008303 від 20.12.2018 та № Прн-0008304 від 20.12.2018, які були оплачені ним 30.01.20149, хоча за договором він зобов`язаний був розрахуватися протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару, тобто до 20.01.2019

За таких обставин, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки на 30 % від суми її нарахування, а підлягаюча до стягненню неустойка, яка складає 70 % від нарахованих сум, а саме 22 616,74 грн пені та 51 067,80 грн штрафу, є достатньою сатисфакцією за допущені Відповідачем порушення договірних зобов`язань.

При цьому судом не прийняті до уваги доводи Відповідача щодо скрутного матеріального становища, оскільки вони таке становище є комерційним ризиком та не повинне впливати на стан виконання зобов`язань.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів та обставин справи, суд приходить до висновку, що Відповідач несвоєчасно, з порушенням на 31 день виконав зобов`язання за договором поставки стосовно поставки товару на суму 1 042 200 грн, у зв`язку з чим зобов`язаний сплатити 51 067,80 грн штрафу та 22 616,74 грн пені.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 224217 від 14.11.2019 у сумі 1 921 грн, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 1 344,70 грн.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет» (73000, м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд. 2; ідентифікаційний код 22736629) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, буд. 86; ідентифікаційний код 00156392) 51 067,80 грн штрафу, 22 616,74 грн пені та 1 344,70 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін