ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

08 січня 2020 року Справа № 912/48/19

Господарський суд Кіровоградської області в складі Кабакової В.Г., розглянув заяву №1461/16з від 27.12.2019 Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у справі №912/48/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд", 27656, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Степове, вул. Кільцева, 5

до відповідача Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області, 25015, м. Кропивницький, вул. Полтавська, 38

про стягнення 7 530 917,05 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2019 частково задоволено позовні вимоги та стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" заборгованості за договором підряду № 354 від 31.01.2012 на реконструкцію автомобільної дороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка (через Вінницю) на ділянці км 631+200-км 636+200 (завершення робіт) в розмірі 4 537 337,00 грн, інфляційні втрати в сумі 1 773 844,42 грн, 3% річних в сумі 407 241,53 грн, а також 100 776,34 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

22.05.2019 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2019 рішення суду від 24.04.2019 залишено без змін.

02.01.2020 до суду надійшла скарга Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області на неправомірні рішення та дії посадової особи органу державної виконавчої служби №1461/16 від 27.12.2019, згідно якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії Державного виконавця Подільського відділу державної

виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у

Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича, що виявилися у винесені:

постанови від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268;

постанови від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення виконавчого збору в сумі

681 919,93грн;

постанови від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення зі Служби витрат виконавчого провадження у сумі 250,00 грн за заявою ТОВ "Спецтрансбуд" про примусове виконання наказу господарського суду від 22.05.2019 №912/48/19.

- визнати неправомірними та скасувати постанови Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича:

від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268;

від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення виконавчого збору в сумі 681 919,93 грн;

від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення зі Служби витрат виконавчого провадження у сумі 250,00 грн за заявою ТОВ "Спецтрансбуд" про примусове виконання наказу господарського суду від 22.05.2019 №912/48/19.

- зобов`язати Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича повернути наказ господарського суду Кіровоградської області від 22.05.2019 №912/48/19 стягувачу - ТОВ "Спецтрансбуд", у зв`язку з тим, що даний виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Ухвалою від 08.01.2020 господарським судом призначено подану скаргу до розгляду в засіданні суду.

02.01.2020 Службою автомобільних доріг у Кіровоградській області подано суду заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа в порядку п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Скаржник просить суду зупинити стягнення на підставі виконавчого документа наказу господарського суду у Кіровоградській області від 22.05.2019 №912/48/19, до завершення розгляду господарським судом Кіровоградської області по суті скарги Служби від 27.12.2019 №1461/16 на неправомірні рішення та дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича.

Розглянувши вищезазначену заяву господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

При цьому, держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 р. № 5-рп/2013 ).

Зокрема, у рішенні № 2-р(II)/2019 від 15.05.2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Аналіз статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, наведених юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Одним із основних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення є закріплення у процесуальному законодавстві положень щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в справах та відповідні норми спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на наведене, господарський суд приходить до висновку, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення ( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.05.2019 р. у справі № 905/2458/16 ).

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Господарський суд зазначає, що ст. 339 ГПК України не містить положення щодо можливості вжиття заходів забезпечення скарги на дії державного/приватного виконавця, зокрема шляхом зупинення виконання судового рішення.

Аналогічна позиція зазначена в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі № 908/919/17.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення заяви №1461/16з від 27.12.2019 Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області та зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у справі №912/48/19 відсутні.

Керуючись ст.ст. 136, 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви №1461/16з від 27.12.2019 Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у справі №912/48/19.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

3. Примірники ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" (27656, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Степове, вул. Кільцева, 5), Службі автомобільних доріг у Кіровоградській області (25015, м. Кропивницький, вул. Полтавська, 38), Подільському відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25022, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2).

Суддя В.Г. Кабакова