У Х В А Л А

14.01.2020р. Справа №905/20/20

Суддя Паляниця Ю.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» (04071, м.Київ, вул.Оболонська, 23/48, офіс 4) про видачу судового наказу щодо стягнення з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» (85113, Донецька обл., м.Костянтинівка, просп.Ломоносова, 101-А) заборгованості за договором доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р. в порушення п.п.5.4, 5.5, 8.3, 4.7, 6.6 на загальну суму 120821,44 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр», м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області із заявою №152 від 25.12.2019р. щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» заборгованості за договором доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р. в порушення п.п.5.4, 5.5, 8.3, 4.7, 6.6 на загальну суму 120821,44 грн.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві про видачу судового наказу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» посилається на порушення Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора №6» умов договору доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р. в частині своєчасної та в повному обсязі оплати наданих послуг.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає про наступне.

За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст.148 вказаного кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.ч.3, 4 ст.150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

За приписами ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Тобто, письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні містити відомості щодо фактичного здійснення такої операції, мати як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема, підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо.

Як було зазначено вище, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх грошових зобов`язань за договором доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р., сторонами якого визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» та Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №6».

За змістом розділу 2 цього договору довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання в межах цієї угоди, в тому числі, здійснювати комплекс юридичних та фактичних дій, направлених на стимулювання населення щодо сплати заборгованості довірителю за спожиті житлово-комунальні послуги, відповідно до письмових замовлень (вказівок) довірителя.

В якості доказів надання послуг за договором представлено суду в копіях, зокрема:

- договір доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р., який не підписаний Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора №6»;

- претензія №95 від 25.10.2019р., лист №101 від 31.10.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр», адресовані Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційна контора №6»;

- рахунки №50 від 09.09.2019р. на суму 2235,63 грн, №55 від 13.09.2019р. на суму 1735 грн, №55 від 13.09.2019р. на суму 2910,29 грн Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр», виставлені Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційна контора №6» за договором №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р., без доказів їх направлення боржнику;

- акти здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за розрахунковий період червень-серпень 2019 року №1 від 09.09.2019р. на суму 2235,63 грн, №1 від 13.09.2019р. на суму 1735 грн, №2 від 13.09.2019р. на суму 2910,29 грн, які не підписані Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора №6»;

- таблиці, що складені у довільній формі, які за поясненнями заявника, є замовленнями боржника стосовно надання послуг за договором доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р., які не мають жодних реквізитів документів;

- роздруківки листування електронною поштою;

- виписку з рахунку за 08.10.2019р. про надходження коштів в сумі 1735 грн, призначення платежу «Винагорода згідно умов договору за надання юридичних послуг у червні-серпні 2019р. згідно рахунку №55 від 13.09.2019р. без ПДВ», контрагент ЖЕК №6 КП.

У розрахунку заборгованості Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» зазначило, що сума заборгованості боржників Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» за наданою ним інформацією станом на 01.11.2019р. складає 1208214,49 грн.

Як вказує заявник, відповідно до п.6.6 договору доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р., у разі ненадання довірителем повіреному відомостей про сплату боргу боржниками за минулий місяць, у строк зазначений у п.4.7 і ненадання на протязі подальшого строку, то така поведінка довірителя вважається як приховування відомостей про сплату боргу. В такому випадку повірений має право нараховувати 20% винагороди від всієї заборгованості по замовленню, яка залишилась несплаченою боржниками на дату, на яку довіритель не надав відомостей.

Керуючись цим пунктом заявник зазначив, що винагорода 20% від залишку боргу (1208214,49 грн) складає 241642,89 грн, від якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» на власний розсуд знизило суму належної йому винагороди на 50% та заявило до стягнення 120821,44 грн.

Частиною 2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З урахуванням наведеного, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Отже, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» та доданих до неї документів, господарський суд дійшов висновку, що заявником не тільки не представлено суду копію договору, укладеного в письмовій формі, але і безпосередньо доказів, що свідчать про виникнення у боржника перед стягувачем заборгованості, щодо стягнення якої подано заяву, внаслідок чого заявлена до стягнення сума очевидно не є безспірною.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи недотримання заявником вимог ч.3-4 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, а саме ненадання договору, укладеного в письмовій формі, належних та достатніх доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» заборгованості за договором доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р. на загальну суму 120821,44 грн підлягає залишенню без задоволення.

Відмова у видачі судового наказу з цих підстав унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне:

В силу норм ч.ч.1-3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Розглядуваний документ має назву «позовна заява», у п.1 прохальної частини Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» просило суд відкрити провадження у справі та призначити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, що відповідає критеріям подання заяви за правилами позовного провадження.

Одночасно, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» визначено у заяві заявником (а не позивачем), Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №6» - боржником (а не відповідачем), у п.2 прохальної частини Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» просило суд видати судовий наказ про стягнення заборгованості за договором доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р. в порушення п.п.5.4, 5.5, 8.3, 4.7, 6.6 на загальну суму 120821,44 грн (а не стягнути кошти), що відповідає критеріям подання заяви за правилами наказного провадження.

Окрім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» сплачено судовий збір у розмірі 192,10 грн, як за подання заяви про видачу судового наказу в порядку норм розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України «Наказне провадження».

Зважаючи на те, що п.2 прохальної частини заяви містить вимогу саме про видачу судового наказу, приймаючи до уваги суму сплаченого судового збору, а також враховуючи, що звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» у електронній системі документообігу суду зареєстровано як заяву про видачу судового наказу, така заява розглянута судом за правилами розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України «Наказне провадження».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 77, 147, 148, 150, 152-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви №18-25/05 від 29.05.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний фінансовий центр» щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» заборгованості за договором доручення №1-юр/01-06-19 від 01.06.2019р. в порушення п.п.5.4, 5.5, 8.3, 4.7, 6.6 на загальну суму 120821,44 грн.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця