ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" січня 2020 р. Справа № 903/614/17

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг на дії приватного виконавця Таранка Д. В.

у справі № 903/614/17

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий центр Темпо

про стягнення 92770022,62 грн,

за участю представників сторін:

від стягувача: н/з;

від скаржника: н/з;

від боржника-2: н/з;

від приватного виконавця: Таранко Д. В., посвідчення № 0026 від 01.06.2017 року.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

в с т а н о в и в:

18.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг звернулося до Господарського суду Волинської області із скаргою № 342 від 14.11.2019 на дії приватного виконавця Таранка Д. В., в якій просить:

- зупинити вчинення дій у ВП № 59251862 до вирішення скарги по суті в т.ч. зупинити продаж майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Садова,2а та м.Рівне, вул.Соборна, 277, яке підлягає примусовому відчуженню, в тому числі, передачу на реалізацію, продаж майна на електронних торгах та проводити примусове відчуження цього майна у будь-який інший спосіб на підставі виконавчих документів, виданих Господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-1 від 01.02.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранком Д. В. в межах виконавчого провадження № 59251862;

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В., які виразилися у незаконному проведенні оцінки нерухомого майна і визначенні його заниженої вартості в розмірі 14 244 300,00 грн, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Садова, 2а, яке підлягає примусовому відчуженню на підставі виконавчих документів, виданих Господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-1 від 01.02.2019 р. в межах виконавчого провадження № 59251862, неправомірними і усунути порушення, вчинені приватним виконавцем Таранко Д.В., шляхом зобов`язання проведення нової оцінки з визначення ринкової вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Садова. 2а, яке підлягає примусовому відчуженню на підставі виконавчих документів, виданих Господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-1 від 01.02.2019 в межах виконавчого провадження № 59251862;

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В., які виразилися у незаконному проведенні оцінки нерухомого майна і визначенні його заниженої вартості в розмірі 6 107 200,00 грн, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул.Соборна, 277, яке підлягає примусовому відчуженню на підставі виконавчих документів, виданих Господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-1 від 01.02.2019 в межах виконавчого провадження № 59251862, неправомірними і усунути порушення, вчинені приватним виконавцем Таранко Д.В., шляхом зобов`язання проведення нової оцінки з визначення ринкової вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 277, яке підлягає примусовому відчуженню на підставі виконавчих документів, виданих Господарським судом Волинської області: судового наказу № 903/614/17-1 від 01.02.2019 в межах виконавчого провадження № 59251862.

Скаргу обґрунтовує тим, що приватний виконавець при визначені вартості майна та призначенні аукціону порушив вимоги ст. 21 Закону України «Про фінансову реструктуризацію», вказує, що дії приватного виконавця щодо визначення вартості нерухомого майна з метою продажу на електронних торгах є незаконними та такими, що порушують права скаржника. При цьому зазначає, що приватним виконавцем Таранко Д. В. 01.11.2019 розміщено оголошення на сайті https://setam.net.ua/auction/387063 про проведення аукціону 02.12.2019 з продажу лоту: майна, що знаходиться у м. Львів АДРЕСА_1 вул АДРЕСА_2 а за стартовою ціною 142444300,00 грн.; 01.11.2019 розміщено оголошення на сайті https://setam.net.ua/auction/387076 про проведення аукціону 02.12.2019 з продажу лоту: майна, що знаходиться у м. Рівне, вул. Соборна,227 за стартовою ціною 6107200,00 грн.

Зазначає, що з моменту отримання приватним виконавцем Таранко Д. В. клопотання ТзОВ «Пакко Холдинг» № 244 від 09.08.2019 до дня подачі скарги № 342 від 14.11.2019 приватним виконавцем не вчинено жодних дій на виконання вимог Закону України Про фінансову реструктуризацію, а саме не зупинено вчинення виконавчих дій.

Вважає, що оскільки ТзОВ Пакко Холдинг є учасником у процедурі фінансової реструктуризації, тому згідно Закону України Про фінансову реструктуризацію на нього розповсюджується дія мораторію встановленого ст. 21 цього закону.

Ухвалою суду від 19.11.2019 відкладено вирішення питання про прийняття скарги ТзОВ «Пакко Холдинг» № 342 від 14.11.2019 до повернення справи № 903/614/17 з апеляційної інстанції до Господарського суду Волинської області.

Ухвалою суду від 02.01.2020 скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 09.01.2020 на 11 год 00 хв.

09.01.2020 приватний виконавець через відділ документального забезпечення та контролю подав заяву про долучення до матеріалів справи додаткових матеріалів. Дана з додатками приєднана до матеріалів справи.

Стягувач, скаржник та боржник-2 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

09.01.2020 приватний виконавець Таранко Д. В. подав пояснення № 11 від 09.01.2020 на скаргу № 342 від 14.11.2019, де вказує, що обставини викладені у скарзі не відповідають дійсності з підстав викладених в поясненні.

Дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає скаргу боржника-1 необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні з врахуванням наступного.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1-2 ст.342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Волинської області від 10.10.2018 у справі №903/614/17 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Пакко Холдинг та Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий центр Темпо в користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 88451226,90 грн., з них 63450000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 16562543,69 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 5070562,11 грн. пені по тілу кредиту, 3368121,10 грн. пені по відсотках, а також 590470,15 грн. витрат по сплаті судового збору, в решті позову відмовлено, дане рішення залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та постановою Верховного Суду від 26.03.2019.

01.02.2019 на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та рішення Господарського суду Волинської області від 10 жовтня 2018 у справі № 903/614/17 видано накази № 903/614/17-1, № 903/614/17-2.

31.05.2019 приватним виконавцем Таранко Д. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по наказу суду № 903/614/17-1, дана постанова оскаржувалась боржником-1 в судовому порядку, ухвалою суду від 25.06.2019, залишеною без змін апеляційною інстанцією, скаргу залишено без задоволення.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про виконавче провадження постановою приватного виконавця від 31.05.2019 №59251862 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми боргу 97947866,75 грн про, що внесено відповідні відомості до державних реєстрів (Державний реєстр речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження 31815113 від 31.05.2019.)

10.09.2019 винесена постанова якою описано та арештовано майно боржника, а саме: об`єкт незавершеного будівництва (58% ступеня готовності), нежитлове приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова,2А.

11.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТзОВ «Євроексперт Груп», яке має сертифікат № 816/18 від 26.10.2018, виданий Фондом державного майна України (строк дії 26.10.2021).

Щодо тверджень скаржника про порушення приватним виконавцем ст. 21 Закону України «Про фінансову реструктуризацію», то суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 17 Закону України Про фінансову реструктуризацію встановлено, що мораторій це зупинення виконання боржником вимог залучених кредиторів і пов`язаних осіб боржника та зупинення здійснення заходів з виконання цих вимог, у тому числі зупинення перебігу строку пред`явлення вимоги до поручителів.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про фінансову реструктуризацію визначено, що на період дії даного Закону інші закони України діють з урахуванням особливостей встановлених цим Законом.

Статтею 21 Закону України Про фінансову реструктуризацію передбачено введення мораторію, який діє до завершення процедури фінансової реструктуризації, але не більше ніж протягом 90днів. Зазначений строк може бути продовжено за згодою залучених кредиторів, жоден з яких не є пов`язаною особою з боржником, у порядку, визначеному частиною другою статті 23 цього Закону, на строк, що не може перевищувати 90 днів. Загальний строк дії мораторію не може перевищувати 180 днів. Залучені кредитори (крім пов`язаних осіб) у порядку, визначеному ч. 2, ст. 23 Закону, мають право прийняти рішення про припинення дії мораторію в будь-який час після початку проведення процедури фінансової реструктуризації.

Згідно п. 4, ст. 21 Закону України Про фінансову реструктуризацію визначено, що дія мораторію не поширюється на вимоги кредиторів, які не є залученими кредиторами (крім випадку, визначеного пунктом 6 частини другої цієї статті), а також на вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, та вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками. Дія мораторію поширюється на будь-які вимоги пов`язаних осіб боржника. У період дії мораторію будь-який кредитор (у тому числі на вимоги якого поширюється дія мораторію) має право розпочати або продовжити судове провадження для отримання рішення суду проти боржника про стягнення заборгованості або звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 21 Закону України Про фінансову реструктуризацію передбачено, що під час дії мораторію забороняється відчужувати, в тому числі реалізовувати, та примусово звертати стягнення на необоротні активи боржника, які не є предметом застави (іпотеки) на дату початку процедури реструктуризації, на підставі виконавчих документів, а також на підставі виконавчого нотаріуса або шляхом будь-яких інших позасудових способів звернення стягнення.

Як слідує із матеріалів скарги, а саме, переліку залучених кредиторів до процедури фінансової реструктуризації та приписів Закону України Про фінансову реструктуризацію, стягувач АТ Укрсоцбанк не є залученим кредитором у фінансовій реструктуризації боржника, а отже на його вимоги дія мораторію у фінансовій реструктуризації боржника не поширюється.

Щодо вимоги про зупинення виконавчого провадження у разі введення мораторію відповідно до ст. 21 Закону України Про фінансову реструктуризацію, суд зазначає наступне.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій передбачено ч.1 ст. 34 Законом України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016.

Перелік підстав для зупинення виконавчих дій є виключним і не передбачає зупинення виконавчих дій у зв`язку із участю боржника у процедурі фінансової реструктуризації.

Водночас, Закон України Про фінансову реструктуризацію також не містить правових норм щодо зупинення вчинення виконавчих дій у зв`язку із участю боржника у процедурі фінансової реструктуризації.

Як вбачається з матеріалів справи суб`єктом оціночної діяльності звіти про оцінку вартості: об`єкта незавершеного будівництва (58% ступеня готовності), нежитлового приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова,2А був виготовлений 21.10.2019, 01.11.2019 приватним виконавцем (як зазначено в клопотанні скаржника № 354 від 27.11.2019) його повідомлено про вартість майна згідно даного звіту; 41/100 частки цілісного майнового комплексу, магазину № 58 «Ювілейний», загальною площею 914,0 кв.м., що розташований за адресою: м.Рівне, вул. Соборна,277.

Відповідно до ч.5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-дений строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

З врахуванням зазначеного строки для оскарження вартості оцінки майна не порушені.

Щодо твердження про незаконність проведення оцінки нерухомого майна та заниження його вартості, то як слідує з матеріалів справи оцінка майна ТзОВ «Євроексперт Груп» проводилась відповідно до постанови приватного виконавця від 11.11.2019.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом № 2658-III.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом ч. 1 ст. 10 і ч.1 ст. 11 Закону № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч.1 ст. 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі № 914/881/17.

Відповідно до рецензії наданої приватним виконавцем на звіт про оцінку ринкової вартості 41/100 частки цілісного майнового комплексу, магазину № 58 «Ювілейний», загальною площею 914,0 кв.м., що розташований за адресою: м.Рівне, вул. Соборна,277 даний у цілому відповідають нормативно-правовим актам з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Згідно рецензії Науково-дослідного центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності від 25.11.2019 долученої до клопотання скаржника № 354 від 27.11.2019 звіт ТзОВ «Євроексперт Груп» про оцінку вартості незавершеного будівництва (58% ступеня готовності), нежитлового приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова,2А не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватися з метою визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин скарги їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця Таранко Д. В. є правомірними, а доводи скарги непідтверджені належними та допустимими доказами в розумінні приписів ГПК України, а тому повністю відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.234, 235, 339-343 ГПК України, Законом України Про виконавче провадження, господарський суд -

ухвалив:

відмовити ТзОВ «Пакко Холдинг» в задоволенні скарги № 342 від 14.11.2019.

Відповідно до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення (ст.256 ГПК України).

Повний текст

ухвали виготовлено

11.01.2020.

Суддя С. В. Костюк

Примірник ухвали суду направити:

1) ТзОВ "Пакко Холдинг" за адресою: вул.Клима Савури,21а, м.Луцьк, Волинська область, 43005;

2) АТ Укрсоцбанк за адресою: вул.Велика Васильківська,100, м.Київ, 03150;

3) ТзОВ Торговий центр Темпо за адресою: вул. Київська,87, м.Житомир, 10001;

4) Приватному виконавцю Таранко Д. В. за адресою: вул.Рівненська,54, м.Луцьк, 43000.