ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.01.2020 р. Справа № 914/2498/19

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліндеванг», Тернопільська обл., Теребовлянський р-н, с. Гайворонка
про:вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ПП «Захід-Агроінвест»
у справі:№914/2498/19
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліндеванг», Тернопільська обл., Теребовлянський р-н, с. Гайворонка
до відповідача:Приватного підприємства «Захід-Агроінвест», м. Львів
про:стягнення 1800700,00 грн. заборгованості
Суддя Крупник Р.В.
Представники сторін не викликалися

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Ліндеванг» до ПП «Захід-Агроінвест» про стягнення 1800700,00 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.12.2019р. у справі №914/2498/19 (суддя Іванчук С.В.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2019р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.12.2019р. у справі №914/2498/19 (суддя Іванчук С.В.) відкладено підготовче засідання на 28.01.2020р.

02.01.2020р. від ТОВ «Ліндеванг» надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову з додатками (вх. №4/20 від 02.01.2020р.), відповідно до якої позивач (заявник) просить суд прийняти заяву до розгляду та застосувати захід забезпечення позову накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ПП «Захід-Агроінвест» (, 79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15А) і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У зв`язку з перебуванням судді Іванчук С.В. у відпустці з 02.01.2020р. по 03.01.2020р., було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого заяву ТОВ «Ліндеванг» про вжиття заходів забезпечення позову було передано на розгляд судді Крупнику Р.В.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована наступним:

- відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання і не вчиняє дій, які б підтвердили ймовірність сплати боргу в майбутньому як по відношенню до позивача так і по відношенню інших суб`єктів господарської діяльності, по яких на даний час тривають судові справи по стягненню з відповідача боргу;

- протягом вересня-листопада 2019 року відбулись зміни до установчих документів ПП «Захід-Агроінвест», зокрема, зміни щодо засновників та службових осіб підприємства, які, ігнорують боргові зобов`язання підприємства, зокрема, перед позивачем, зміна юридичної адреси підприємства з м. Ланівці Тернопільської обл. на м. Львів;

- відповідач, з наявної інформації, на даний час не здійснює жодної фінансово-господарської діяльності;

- відповідач є власником значного обсягу нерухомого майна, яке обтяжено за договорами іпотеки під грошові зобов`язання ПП «Захід-Агроінвест»;

- відповідач на даний час проводить дії, пов`язанні з відчуженням майна ТОВ «ЛАН-ОІЛ», (зареєстроване за цією ж адресою, що і ПП «Захід-Агроінвест» - м. Львів, вул. Богданівська, 15-А), що є підґрунтям для зупинення фінансово-господарської діяльності і як наслідок, відсутність надходжень на рахунки грошових коштів;

- грошове зобов`язання відповідача перед позивачем не забезпечено заставою, порукою або гарантією, що дозволило б позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок майна відповідача або отримати суму боргу від іншої особи;

- наявність в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000342 від 04.11.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом розтрати майна ПАТ «Концерн Галнафтогаз», яке було ввірене ПП «Захід-Агроінвест», вчиненої в особливо великих розмірах - боргові зобов`язання становлять 74657116,87 грн.

Як зазначає у заяві позивач, сукупність наведених вище обставин свідчить про відсутність зі сторони службових осіб ПП «Захід-Агроінвест» жодних дій, направлених на відновлення платоспроможності підприємства та погашення боргових зобов`язань, в тому числі і перед позивачем, а тому є необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Саме одночасне накладення арешту на майно та грошових коштів, в подальшому, забезпечить можливість стягнути з відповідача суму боргу (як шляхом списання боргу з рахунків відповідача так і за рахунок реалізації його майна).

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 139 ГПК України встановлено вимоги, котрим повинна відповідати заява про забезпечення позову та документи, які повинні бути долучені до такої заяви.

Судом встановлено, що подана ТОВ «Ліндеванг» заява про вжиття заходів забезпечення позову та доданих до неї документів відповідає вимогам ст. 139 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Як встановлено судом, підставою для звернення позивача з цим позовом до суду, а в подальшому з заявою про вжиття заходів забезпечення позову слугувало невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу №30/10-рп від 30.10.2019р. щодо оплати одержаного товару на суму 1800700,00 грн. та вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання в подальшому.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, долученої позивачем до заяви про вжиття заходів забезпечення позову Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, протягом грудня 2019р. відповідачем здійснено відчуження значної кількості об`єктів нерухомості на користь ТОВ «Лан-Оіл» (), в т.ч. об`єктів нерухомості, які були обтяжені іпотекою.

Наведені обставини на думку суду, є доказом того, що відповідач вдається до дій, спрямованих на відчуження належного йому майна, що може свідчити про уникнення ним відповідальності за порушення зобов`язань за договором купівлі-продажу №30/10-рп від 30.10.2019р.

Також суд бере до уваги наявність в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000342 від 04.11.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом розтрати майна ПАТ «Концерн Галнафтогаз», яке було ввірене ПП «Захід-Агроінвест», вчиненої в особливо великих розмірах - боргові зобов`язання становлять 74657116,87 грн.

При цьому, судом відхиляються як безпідставні, покликання позивача як на підстави вжиття судом заходів забезпечення позову тривале невиконання відповідачем зобов`язань, оскільки таке не є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову. Також, судом не беруться до уваги доводи позивача як на підставу вжиття судом заходів забезпечення позову внесення змін до установчих документів ПП «Захід-Агроінвест», оскільки право на внесення змін до установчих документів, зміна місця знаходження, є правом юридичної особи та не може свідчити про її ухилення від виконання зобов`язань.Судом відхиляються і покликання позивача як на підставу вжиття заходів забезпечення позову не здійснення ПП «Захід-Агроінвест» фінансово-господарської діяльності, оскільки такі покликання не підтвердженні жодними доказами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в п. 1 ст. 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, - справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд - не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Таким чином, виконання рішення, постановленого судом, мало вважатися невіддільним складником «судового розгляду», передбаченого у статті 6.

При цьому, сфера зобов`язань Договірних держав за ст. 13 коливається в залежності від природи скарги заявника; проте засіб юридичного захисту, якого вимагає ст. 13, має бути «ефективним» як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Оскільки позивачем доведено вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань, невжиття заходів забезпечення у даному випадку може унеможливити виконання в подальшому рішення у справі, суд вважає, що необхідним, достатнім та адекватним заходом забезпечення позову в даному випадку являтиметься накладення арешту на грошові кошти відповідачав межах заявленої суми боргу 1800700,00 грн.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд відмовляє у задоволенні заяви в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, оскільки такий захід забезпечення позову не є адекватним у співвідношенні прав, про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, а також майнових наслідків для господарської діяльності відповідача внаслідок вжиття такого заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 5, 6, 8, 9 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 136-140, 144, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ «Ліндеванг» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Приватному підприємству «Захід-Агроінвест» (79067, м. Львів, вул. Богданівська, буд. 15А; ) та знаходяться у нього на рахунку: № НОМЕР_1 в ПАТ «Кредобанк», МФО 325365, рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Укргазбанк», МФО 320478 чи іншому рахунку підприємства виявленому під час вчинення виконавчих дій у межах заявленої до стягнення суми боргу 1800700,00 грн. (один мільйон вісімсот тисяч сімсот гривень 00 копійок).

3. В решті вимог заяви відмовити.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років, починаючи з 04.01.2020 року.

5. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліндеванг» (48140, Тернопільська обл., Теребовлянський р-н, с. Гайворонка, вул. Підгаєцька, буд. 28; ).

Боржник: Приватне підприємство «Захід-Агроінвест» (79067, м. Львів, вул. Богданівська, буд. 15А; ).

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Веб-адреса сторінка суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Ухвала складена та підписана 03.01.2020р.

Суддя Крупник Р.В.