УХВАЛА

м. Київ

09.01.2020Справа № 910/169/15-г

За спільною заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» та Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України»
прозатвердження мирової угоди
у справі№ 910/169/15-г
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм»
доДержавної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України»
про стягнення 243395,12 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2015 у справі № 910/169/15-г позов задоволено повністю, стягнуто з Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Академії медичних наук України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» заборгованість у розмірі 198850 грн 00 коп., 3% річних у розмірі 5769 грн 37 коп., інфляційні втрати у розмірі 38775 грн 75 коп та судовий збір у розмірі 4867 грн 90 коп.

28.04.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

20.12.2019 до Господарського суду міста Києва в рамках справи № 910/169/15-г надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 330 Господарського процесуального кодексу України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Доказів звернення стягувача із виконавчим документом до органів виконавчої служби за примусовим виконанням наказу суду до заяви не додано.

Розглядаючи подану заяву, судом було взято до уваги, що Європейський суд з прав людини зазначив, що стадія виконання судового рішення не може бути відокремленою від судового провадження (справа «Сіка проти Словакії») N2132/02, пп. 23-26 від 13.07.2006). Таку позицію Європейський суд з прав людини підтримує також у справі «Васильчук проти України».

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Виконання судових рішень, зокрема у господарських справах, є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, також взяв до уваги висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 у справі №910/13057/16, в якій вказано, що навіть відсутність нормативної регламентації порядку виконання судового рішення за фактичних обставин, що склалися між учасниками спору, зумовлює необхідність встановлення та вжиття заходів, необхідних для виконання судового рішення саме компетентним органом, адже ефективна і законодавчо, і практично організація системи виконання рішень є позитивним обов`язком держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 зі справи «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 статті 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі проти Італії», заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Згідно змісту п. 2 та п. 4 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, суд сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, а також суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу, про що зазначено у ч. 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене суд, та беручи до уваги, що сторони дійшли згоди про примирення та скористались своїм правом щодо укладення мирової угоди на стадії виконання рішення, суд вважає за можливе розглянути спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди.

Дослідивши текст поданої суду мирової угоди від 08.10.2019, судом встановлено, що її умови стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету позову. Мирова угода підписана від імені стягувача Левицькою Ж.А., яка згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником позивача та від імені боржника Лазоришинець В.В., який згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником відповідача. Також, мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб і не суперечить вимогам чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 13, 46, 233, 234, 235, 330 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» та Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» про затвердження мирової угоди у справі № 910/169/15-г задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду, укладену між Товариствои з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» (ідентифікаційний код 31807524) та Державною установою «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» (ідентифікаційний номер 05493562) на умовах, викладених у мировій угоді від 19.12.2019 року, а саме:

«Мирова угода

19 грудня 2019 року м. Київ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» (у подальшому - Стягувач) та Державна установа «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» (у подальшому - Боржник), що є сторонами у процесі виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19 березня 2015 року по справі № 910/169/15-г, про стягнення з Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» заборгованості у розмірі 198850 грн 00 коп, 3% річних у розмірі 5769 грн 37 коп, інфляційні втрати у розмірі 38775 грн 75 коп та судовий збір у розмірі 4867 грн 90 коп, шляхом взаємних поступок, домовились про укладення мирової угоди на наступних умовах:

1. Стягувач відмовляється від стягнення частини боргу, зазначеного в рішенні Господарського суду міста Києва від 19 березня 2015 року по справі №910/169/15-г: 3% річних у розмірі 5769 грн 37 коп, інфляційні втрати у розмірі 38775 грн 75 коп та судовий збір у розмірі 4867 грн 90 коп.

2. Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладення цієї мирової угоди складає 198850 грн 00 коп та зобов`язується її сплатити в строк до 31 грудня 2019 року у разі наявності та в межах відповідних видів бюджетних асигнувань на розрахунковий рахунок Стягувача у строки, передбачені цією угодою.

3. Стягувач заявляє, що на момент підписання цієї мирової угоди та у випадках належного її виконання Боржником (сплати до 31 грудня 2019 року у разі наявності та в межах відповідних видів бюджетних асигнувань суми в розмірі 198850 грн 00 коп), не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19 березня 2015 року по справі №910/169/15-г.

4. Сторони зазначають, що ані в процесі укладення цієї мирової угоди, ані в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь яких третіх осіб, в тому числі й держави.

5. Ухвала Господарського суду м. Києва про затвердження цієї мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Адреси та реквізити сторін Угоди

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм», адреса: 03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 6, , р/р НОМЕР_1 в ПАТ «АЛЬФА-БАНК», м. Київ, код банку 300346.

Представник ТОВ «Альянс Фарм»__________ Левицька Ж.А.

2. Державна установа «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України», адреса: 03680, м. Київ, вул. Амосова, 6, .

Представник ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України»_____________Лазоришинець В.В.

_________________ __________________»

Стягувач Боржник

3. Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання у строк до 10.01.2023.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 6, ).

5. Боржником за даною ухвалою є Державна установа «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» (03680, м. Київ, вул. Амосова, 6, ).

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова