РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2020Справа № 910/15352/19
За позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 32129,94 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення вартості нестачі вантажу при його перевезенні залізницею у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем його обов`язків перевізника.

Відповідач вимоги позову відхиляє, оскільки на його переконання з наданих Позивачем документів (рахунку-фактури та сертифікату якості на вантаж) вбачається інша вага, а отже, і інша вартість вантажу, тому загалом збиток складає меншу суму, ніж заявлено Позивачем, тому підстав для стягнення заявленої Позивачем суми збитків в розмірі 32129,94 грн. Відповідач не вбачає.

Позивач доводи Відповідача відхиляє, та вважає, що ним надані належні докази на підтвердження вартості вантажу, а отже, і суми збитків, завданої його втратою.

Від Відповідача у встановлений строк заперечень на відповідь на відзив не надходило.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Договору №245/108/16Сб від 01.02.2016 (далі - Контракт) між Позивачем, як покупцем, та ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод», як постачальником, останнім було здійснено поставку коксу Позивачу залізничним транспортом за накладною №48482803 у вагонах, зокрема, №№63461610, 61139572 та 63597231 сполученням Авдіївка - Маріуполь-Сортувальний. Судом досліджено указану накладну, та встановлено, що вона оформлена належним чином відповідно до Правил оформлення перевізних документів (затв. наказом Мінтрансу України 21.11.2000 N644 у редакції наказу Мінінфраструктури України від 08.06.2011 N138).

15.05.2019 на станції Маріуполь-Сортувальний на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було перевірено кількість та масу вантажу, що зазначені у вищевказаній накладній та вагонах, та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у цій накладній по вказаних вище вагонах, про що зроблено відповідну відмітку у накладній та про що складено комерційні акти №№ 485604/551, 552 та 553 на підставі ст. 129 Статуту Залізниць та п. 2 Правил складання актів (затв. наказом Мінтранспорту України від 28 травня 2002 р. N 334).

Так, у комерційному акті №485604/551 зазначено, що комісією проводилось контрольне зважування вагона № 63461610 і його огляд, та комісією було встановлено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкоподібне»; поверхня вантажу маркована вапном по центру вагону поздовжньою рискою шириною 400-600 мм вздовж вагону; по ходу поїзда над 6-7 люками наявна виїмка розміром 3500мм*2700мм*600мм в глибину вагона; маркування порушено; вагон прибув технічно справний, протікання вантажу нема; зважуванням встановлено, що фактична маса вантажу менше документу на 1950 кг; при повторному зважуванні нестача підтвердилась.

У наступному комерційному акті №485604/552 також зазначено, комісією проводилось контрольне зважування вагона № 63597231 і його огляд, та комісією було встановлено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкоподібне»; поверхня вантажу маркована вапном по центру вагону поздовжньою рискою шириною 400-600 мм вздовж вагону; справа, по ходу поїзда, над 1-3 люками наявна виїмка розміром 4500мм*2500мм*600мм в глибину вагона; маркування порушено; вагон прибув технічно справний, протікання вантажу нема; зважуванням встановлено, що фактична маса вантажу менше документу на 2150 кг; при повторному зважуванні нестача підтвердилась.

У ще одному комерційному акті №485604/553 також зазначено, що комісією проводилось контрольне зважування вагона № 61139572 і його огляд, та комісією було встановлено, що навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкоподібне»; поверхня вантажу маркована вапном по центру вагону поздовжньою рискою шириною 400-600 мм вздовж вагону; по ходу поїзда над 5-7 люками наявна виїмка розміром 3500мм*2800мм*600мм в глибину вагона; маркування порушено; вагон прибув технічно справний, протікання вантажу нема; зважуванням встановлено, що фактична маса вантажу менше документу на 2250 кг; при повторному зважуванні нестача підтвердилась.

Судом вказані комерційні акти досліджено та встановлено, що вони оформлені належним чином з дотриманням вимог указаних Правил складення актів.

Розрахунок вартості нестачі вантажу, наведений Позивачем у позові, судом перевірено, визнано обґрунтованим та арифметично правильним, зокрема оскільки Позивачем було враховано норми недостачі, передбачені Правилами видачі вантажів (затв. наказом Мінтранспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644), та оскільки розрахована Позивачем вартість нестачі обрахована без перевищення розміру нестачі, який вказаний у комерційних актах.

Вартість недостачі вантажу є доведеною наступними документами у сукупності: сертифікати якості №№ 27099 та 27103 (містять посилання на номери вагонів з зазначенням типу та ваги вантажу, на номер накладної), рахунок-фактура № 92574482 (містить посилання на договір поставки; агу, тип, номенклатуру товару, дату відвантаження, номери вагонів у яких здійснювалося відвантаження), платіжне дорученням № (містить посилання на договір поставки товару) з реєстром оплачуваних рахунків до платіжного доручення (містить посилання на оплату за рахунком-фактурою №92574482.

Вказані документи суд приймає на доведення вартості вантажу. Судом також враховано, що ці надані Позивачем докази є більш вірогідними на доведення вартості вантажу, так не спростовані з боку Відповідача.

Окремо, відхиляючи заперечення Відповідача, що стосуються інтерпретації відомостей про вагу вантажу, наведених у рахунку-фактурі № 92574482 від 13.05.2019, суд зазначає, що дійсно, зазначений рахунок має графи «вага фактична» і «вага наведена», але відомості у графі рахунку «вага наведена» визначається попередньо за документами (умовами договору, специфікації, заявкою на відвантаження та ін.), а вже після того, коли вантаж фактично завантажений по вагонам, та зважений при прийманні до перевезення, вантажовідправником вноситься інформація до графи «вага фактична», яка повністю кореспондує (співпадає) з вагою, вказаною в сертифікаті якості на відвантажену партію (окремо по кожному завантаженому вагону та на партію в цілому).

Отже, за розрахунком Позивача, який не спростований Відповідачем, перевірений та визнаний обґрунтованим судом, загальна сума недостачі складає 32129,94 грн.

За приписами ст.ст. 909, 920 та 924 ЦК України перевізник має відповідати за нестачу прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях і несуть відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами перевезення іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України, за нестачу прийнятого до перевезення вантажу перевізник несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від нього причин.

За приписами п. (б) ст. 130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Документи, які необхідні за вказаними вимогами ст. 130 Статуту залізниць України, описані вище в рішенні суду та залучені до справи.

Згідно вищеописаної залізничної накладної одержувач вантажу - Позивач, який також є покупцем за Контрактом.

За приписами ст.ст. 224, 225 ГК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Вину у недостачі спірного вантажу на суму 32129,94 грн., внаслідок його не збереження, яка є доведеною з огляду на обставини, встановлені вищеописаними комерційними актами (виїмки у вантажі де відкриваються люки, маркування порушено, протікання вантажу нема, вагони технічно справні, перевантажування здійснювалось Відповідачем на його станції, після повторного перевантажування нестача підтвердилася) Відповідач перед судом належними засобами доказування не спростував і також не довів, що нестача вантажу виникла з незалежних від Відповідача причин.

З огляну на все вищенаведене позовні вимоги про стягнення суми вартості нестачі вантажу визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ідентифікаційний код 00191129) 32129 (тридцять дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 94 коп. вартості нестачі вантажу, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.