ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 січня 2020 року Справа № 916/1453/19

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної

суддів К.В. Богатиря, Поліщук Л.В.

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №26 від 15.01.2020р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020р.)

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву директора ТОВа «Мрія-Катранка» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді В.В.Бєляновський, К.В.Богатир при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська»

на рішення господарського суду Одеської області від 25 вересня 2019 року

у справі №916/1453/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Молокозавод»

про стягнення 2381040,09грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.09.2019р. (повний текст складено 07.10.2019р.) відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Молокозавод» про стягнення 2381040,09грн.

30.10.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» (подана 25.10.2019р.) на рішення від 25.09.2019р., в якій скаржник просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду 04.11.2019р. апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено ТОВу «Агрофірма «Дністровська» строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у сумі 53537,40грн. протягом 7-ми днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.11.2019р. апеляційну скаргу повернуто у зв`язку із невиконанням скаржником вимог ухвали суду від 04.11.2019р.

13.12.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВа «Агрофірма «Дністровська» (подана 10.12.2019р.) на рішення від 25.09.2019р., в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

В обґрунтування клопотання позивач з посиланням на норми ст.ст.13,41,43,256 ГПК України, ст.129 Конституції України, практику Європейського суду з прав людини зазначає що директор ТОВ «Агрофірма Дністровська» Гіба М.О. лише 05.12.2019р. із тексту ухвали суду від 26.11.2019р. дізнався, що апеляційна скарга була залишена без руху і в подальшому повернута у зв`язку з не усуненням недоліків, у зв`язку з чим позивач не міг своєчасно забезпечити виконання вимог ухвали від 04.11.2019р. про залишення апеляційної скарги без руху. Із-за впливу вищевказаних обставин, ТОВ «Агрофірма Дністровська» була фактично позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема усунути недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р. (головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді В.В.Бєляновський, К.В. Богатир) поновлено ТОВу «Агрофірма «Дністровська» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Одеської області від 25.09.2019р. у справі №916/1453/19; відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВа «Агрофірма «Дністровська» на рішення господарського суду Одеської області від 25.09.2019р.; встановлено іншим учасникам справи строк до для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких клопотань з процесуальних питань до 16.01.2019р.; зупинено дію рішення господарського суду Одеської області від 25.09.2019р. у справі №916/1453/19; призначено справу №916/1453/19 до розгляду на 28.01.2020р., 10.00год. 14.01.2020р. до суду поштою надійшла заява директора ТОВа «Мрія-Катранка» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді В.В.Бєляновський, К.В. Богатир від розгляду справи №916/1453/19.

В обґрунтування заяви (з посиланням на норми п.5 ч.1 ст.35 ГПК України) зазначено, що колегія суддів підлягає відведенню від розгляду даної справи з огляду наступного. Ухвалою від 18.12.2019 року у справі суд поновив апелянту строк на апеляційне оскарження на підставі ч.3 ст.256 ГПК України. Ухвалу вмотивовано тим, що: «...директор ТОВ «Агрофірма Дністровська» Гіба М.О. лише 05.12.2019р. із тексту ухвали суду від 26.11.2019р. дізнався, що апеляційна скарга була залишена без руху і в подальшому повернута у зв 'язку з не усуненням недоліків, у зв 'язку з чим позивач не міг своєчасно забезпечити виконання вимог ухвали від 04.11.2019р. про залишення апеляційної скарги без руху. Із-за впливу вищевказаних обставин, ТОВ «Агрофірма Дністровська» була фактично позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема усунути недоліки апеляційної скарги.» В той же час, в матеріалах справи не має доказів того, що директор ТОВ «Агрофірма Дністровська» Гіба М.О. дізнався про недоліки апеляційної скарги, лише отримавши ухвалу суду про повернення апеляційної скарги саме 05.12.2019р. та нібито не отримував раніше ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху. Навпаки, в матеріалах справи (а.с. 244) міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 56, яким судом було направлено на адресу апелянта ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, відповідно до якого ухвала про залишення без руху була отримана ТОВ «Агрофірма Дністровська» 12.11.2019р. представником за довіреністю Севенюк. ТОВ «Мрія-Катранка» зазначає, що ця ж особа протягом всього часу розгляду справи судом систематично отримувала поштову кореспонденцію від імені ТОВ «Агрофірма Дністровська», що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 231, 237), а суд проігнорував вказані обставини. Суд проігнорував те, що апелянт не надав суду доказів звернення до відділу поштового зв`язку із претензіями щодо вручення ухвали суду не уповноваженій особі, не надав доказів того, що ця особа не мала повноважень на отримання кореспонденції, не пояснив, чому згадана особа, нібито не маючи повноважень на отримання поштової кореспонденції, тим не менш систематично її отримувала, про що очевидно свідчать матеріали справи. Тим самим суд просто повірив на слово апелянту в вигадку про «неотримання» ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Із матеріалів справи вбачається, що апелянт знав про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги ще 12.11.2019р., недоліки апеляційної скарги усунуті вчасно не були, а апеляційна скарга було подана повторно лише 10.12.2019р., без належного обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, із посиланням на обставини, які не підтверджені належними та допустимими доказами та повністю спростовуються матеріалами справи. Отримання апелянтом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 12.11.2019р. очевидно спростовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження 10.12.2019р. Вказані очевидні обставини суд з незрозумілих причин проігнорував, не встановлював та замовчав, що викликає обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів, адже такі прості обставини просто не могли бути не помічені колегією суддів апеляційного суду.

Крім того, абсолютно оціночні посилання суду на те, що сума судового збору у розмірі 53573,40грн. «є доволі великою сумою», свідчить про спробу суду знайти додаткове виправдання пропуску строку, проте це виправдання є абсолютно надуманим. Додаткова надумана спроба суду виправдати причини пропуску строку викликає обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів. Судом не забезпечено внесення відомостей про реєстрації повторно поданої апеляційної скарги (перший запис зроблено тільки 18.12.2019р., тобто в день відкриття апеляційного провадження) з метою унеможливлення подання відповідачем заперечень проти відкриття апеляційного провадження та штучного зниження резонансності допущеного судом порушення, хоча цілком очевидно, що відповідач отримає апеляційну скаргу, направлену поштою, значно пізніше, ніж суд розгляне питання про відкриття провадження за апеляційної скаргою, яка подана суду через канцелярію суду, а тому цілком очевидно не встигне подати заперечення, якщо суд не опублікує відомості про реєстрації апеляційної скарги, що судом зроблено не було.

ТОВ «Мрія-Катранка» зазначило, що причиною відводу складу суду не є незгода із процесуальним рішенням суддів, а є саме те, що судді свідомо проігнорували абсолютно очевидні обставини, які свідчать про неповажність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не забезпечили належну реєстрацію та оприлюднення факту повторного подання апеляційної скарги, що унеможливило подання заперечень проти відкриття апеляційного провадження, що у своїй сукупності свідчить про їх упередженість на користь позивача, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.7 ст.39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

У зв`язку із перебуванням судді В.В.Бєляновського з 02.01.2020р. по 17.01.2020р. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду №26 від 15.01.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/1453/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, Л.В. Поліщук.

Розглянувши заяву директора ТОВа «Мрія-Катранка» про відвід, колегія суддів у складі: головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді К.В. Богатир, Л.В. Поліщук дійшла наступного.

Згідно із ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст.36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ч.ч.1-3, 7-8,11 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

В обґрунтування відводу заявник посилається на приписи п.5 ч.1 ст.35 ГПК України (наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.234 ГПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою.

ТОВ «Мрія-Катранка» помилково у своїй заяві про відвід вказує на вмотивованість ухвали тим, що «...директор ТОВ «Агрофірма Дністровська» Гіба М.О. лише 05.12.2019р. із тексту ухвали суду від 26.11.2019р. дізнався, що апеляційна скарга була залишена без руху і в подальшому повернута у зв 'язку з не усуненням недоліків, у зв 'язку з чим позивач не міг своєчасно забезпечити виконання вимог ухвали від 04.11.2019р. про залишення апеляційної скарги без руху. Із-за впливу вищевказаних обставин, ТОВ «Агрофірма Дністровська» була фактично позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема усунути недоліки апеляційної скарги».

Такі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження були зазначені ТОВом «Агрофірма «Дністровська» у відповідному клопотанні та відображені судом апеляційної інстанції в описовій частині ухвали від 18.12.2019р.

Згідно із ч.3 ст.256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однією з основних засад судочинства у відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка набула чинності для держави України 11.09.1997р. згідно Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції» [4]); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Вирішуючи питання про поновлення ТОВу «Агофірма «Дністровська» строку на апеляційне скарження суд апеляційної інстанції враховував те, що вперше апеляційна скарга на рішення від 25.09.2019р. була подана відповідачем у строк, встановлений ч.1 ст.256 ГПК України, а також те, що скаржником обставини, що зумовили повернення первісно поданої скарги, усунуті (судовий збір у сумі 53573,40грн. сплачений).

Обставина отримання не уповноваженою особою ТОВа «Агрофірма «Дністровська» ухвали суду про залишення скарги без руху, стверджувана скаржником, судом не перевірялась і не могла бути перевірена із достовірністю висновків на стадії вирішення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.3 ст.9 ГПК України інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно ч.2 ст.262 ГПК України до відкриття апеляційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

З веб-порталу Судова влада України (https://court.gov.ua/fair/) вбачається, що інформація про надходження до Південно-західного апеляційного господарського суду 13.12.2019р. апеляційної скарги ТОВа «Агрофірма «Дністровська» на рішення господарського суду Одеської області від 25.09.2019р. була оприлюднена, як і інформація про відкриття апеляційного провадження у справі ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.12.2019р., чим спростовуються протилежні твердження у заяві про відвід.

Крім того, в додатки до апеляційної скарги ТОВом «Агрофірма «Дністровська» на підтвердження надсилання ТОВу «Мрія-Катранка» копії апеляційної скарги надано опис вкладення та накладну ПАТ «Укрпошта» №194 від 10.12.2019р.

З веб-сайту Укрпошти вбачається, що відправлення за номером накладної №194 було вручено адресатові 12.12.2019р., отже ТОВ «Мрія-Катранка» отримало копію апеляційної скарги саме 12.12.2019р. та мало достатньо часу до 18.12.2019р. подати свої заперечення проти відкриття апеляційного провадження у справі, проте не скористалось цим правом, фактично виклавши заперечення проти відкриття апеляційного провадження у спосіб заявлення відводу колегії суддів.

Поновлення строку на апеляційне оскарження є процесуальним рішенням суду, а відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заява директора ТОВа «Мрія-Катранка» в частині відводу від розгляду справи судді Бєляновського В.В. не розглядається, оскільки у зв`язку із перебуванням у відпустці з 02.01.2020р. по 17.01.2020р. він за розпорядженням керівника суду №26 від 15.01.2020р. щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи був замінений на суддю Л.В. Поліщук.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість відводу суддям Мішкіній М.А., Богатирю К.В., заявленого ТОВ «Мрія-Катранка», оскільки викладені в ній доводи не свідчать про існування підстав для сумнівів у неупередженості суддів.

Керуючись ст.ст.32, 35, 39, 232-235, 281 ГПК України колегія суддів -

у х в а л и л а:

Визнати необґрунтованим заявлений директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Катранка» - відвід суддям М.А.Мишкіній та К.В. Богатирю у справі №916/1453/19.

Справу №916/1453/19 передати на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку, встановленому ст.32 ГПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст.235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук