СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"08" січня 2020 р. Справа № 917/1416/19

Суддя Слободін М.М.

розглянувши апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області (вх.№46ПХ/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 19.11.2019 у справі № 917/1416/19 (повний текст якого складено та підписано 29.11.2019 суддею Сірош Д.М. у приміщенні господарського суду Полтавської області)

за позовом заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,

2. Фермерського господарства "ВЕЕТ"

про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.11.2019 у справі № 922/1970/19 відмовлено в позові до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та до Фермерського господарства "ВЕЕТ".

Перший заступник прокурора Полтавської області із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм законодавства, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подання позову було сплачено 53 778,00 грн., отже, за подання даної апеляційної скарги на рішення суду заявник повинен сплатити судовий збір в розмірі 80667,00 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, заявником, в порушенням вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, не надано суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги є підставою для залишення її без руху.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, апелянтом має бути сплачено судовий збір у розмірі 80667,00 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Крім того, згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 258 та статті 259 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення, а докази такого надсилання додаються до апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи, у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб

Відповідно частин 3 та 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За викладеного, прокурор у даній справи користується правами та несе обов`язки позивача, проте, до матеріалів апеляційної скарги заявником не додано доказів направлення копії апеляційної скарги заступнику керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області.

За таких обставин заявником апеляційної скарги не виконано вимог пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів надсилання копії апеляційної скарги прокурору, який подав позов, що є підставою для залишення її без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Також, відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийняте господарським судом Полтавської області 19.11.2019, повний текст якого складено та підписано 29.11.2019, тому останнім днем подання апеляційної скарги є 19.12.2019, однак апеляційна скарга надіслана апелянтом поштою 21.12.2019, що підтверджується інформацією, зазначеною на конверті відправлення «Укрпошта Експрес» із штрихкодом 511, без клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду на 2 дні.

Суддя-доповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 2 та 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Натомість, в апеляційній скарзі заявником не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 19.11.2019 у справі № 917/1416/19, а лише зазначено про те, що повний текст рішення суду складено 03.12.2019 та отримано прокурором 05.12.2019, тобто, на його думку, він звернувся з апеляційною скаргою в межах строків на апеляційне оскарження без клопотання про поновлення такого строку.

При цьому, суддя-доповідач зазначає, що обставини, на які посилається апелянт щодо отримання копії судового рішення лише 05.12.2019 можуть бути покладені в основу клопотання про поновлення строку та обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законодавством строку для оскарження судового рішення.

Отже, для усунення вказаного недоліку, апелянтом має бути подано до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Отже, відсутність доказів сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі, відсутність доказів надсилання копії апеляційної скарги заступнику керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, відсутність клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження унеможливлює суд відкрити апеляційне провадження у справі. Зазначені обставини є підставами для залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач -,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області на рішення господарського суду Полтавської області від 19.11.2019 у справі № 917/1416/19 залишити без руху.

2. Встановити апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач М.М. Слободін