РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2020Справа № 910/11491/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОГАЗМОНТАЖ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС АГРОМАРС"

про стягнення 966350,62 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Бондар А.В.;

від відповідача - Кіфа І.О.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та санкцій за договором №362/27/2016/КАМ/С від 04.10.2016, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити виконані Позивачем роботи.

Ухвалою суду від 25.11.2019 судом було закрито провадження у даній справі у частині стягнення 707918,41 грн. основної суми боргу в зв`язку з його погашенням Відповідачем 11.09.2019 після відкриття провадження у справі судом.

У поданому суду поясненні 04.12.2019 Відповідач заперечує проти задоволення решти вимог (стягнення 28889,09 грн. пені, 49700,19 грн. 3% річних, 179842,93 грн. інфляційних), оскільки виконавцем було виконано робіт та закуплено матеріалів на суму 792102,18 грн., яка й склала оплачену суму авансу замовником 17.10.2016, інших витрат виконавець не поніс, тому нарахування інфляційних на недоплачену суму авансу Відповідач вважає безпідставним, адже жодних збитків від інфляції Позивач не отримав.

Окремо Відповідач вважає, що аванс не є боргом, тому на нього не можуть будуть нараховані санкції, як на заборгованість; наголошує, що Позивач не здійснив перевитрату отриманої частини авансу (792102,18 грн.), що унеможливлює здійснення нарахувань інфляційних втрат та 3 % річних, так як для Позивача вони не настали.

Також Відповідач вважає, що оскільки кошти у розмірі 541827,47 грн. (друга частина авансу) відображені лише в акті приймання виконаних будівельних робіт від 22.11.2018, як сума виконаних робіт, то нарахування інфляційних та 3% річних за період, коли роботи не були виконані на певну суму, суперечить ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На думку Відповідача, оскільки роботи Позивачем виконані з простроченням майже у два роки, тому він узагалі не бачить підстав для стягнення будь-яких санкцій. Відповідач посилається на положення ст. 851 та 854 ЦК України, та зокрема, на ч. 2 ст. 854 ЦК України, яка надає підряднику право вимагати виплатити йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором, і зауважує, що оскільки після отримання авансу в розмірі 792102,18 грн. Позивач приступив до виконання робіт і в період дії Договору жодного разу не звертався до Відповідача з вимогою оплатити частину не сплаченого авансу фактично висловив свою мовчазну згоду щодо отриманої суми та виконав перший етап робіт саме на цю суму, а сума коштів у розмірі 541827,47 грн., яку у своїй позовній заяві Позивач визначає, як частину не оплаченого авансу, та нараховує на неї інфляційні втрати, не є авансом у розумінні діючого законодавства, адже роботи уже виконані, про що сторонами складено відповідний акт.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

На підставі Договору № 362/27/2016/КВМ/С від 04.10.2016 з додатками, далі разом - Договір, Позивач, як Підрядник, зобов`язався виконати для Відповідача, як Замовника, роботи з реконструкції системи газопостачання, монтаж ГРПБ та вузла обліку газу та здачі в експлуатацію в ПАТ «Київоблгаз» на об`єкті за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46 (далі разом - Роботи) згідно кошторису, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу, на передбачених цим Договором умовах.

У розділі 2 Договору сторони погодили, що загальна вартість робіт за договором складає 1500020,59 грн. (в тому числі ПДВ), є твердою, і оплачується Замовником наступним чином:

- загальна сума авансування за Договором складає 1333929,65 грн. (в тому числі ПДВ), в яку входить 100% вартості обладнання та матеріалів - 1270552,54 грн. і 30% вартості будівельно-монтажних робіт 63377,11 грн.; виплачується аванс протягом 5ти банківських днів після підписання Договору:

- решта коштів в розмірі 97% вартості робіт сплачується протягом 10ти банківських днів з моменту підписання повноважними представниками Сторін актів приймання-передачі виконаних робіт (фКБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (фКБ-3), за вирахуванням 100 % вартості робіт з кожного акту до погашення повної суми авансу.

При цьому, за умовами п. 2.4.3 розділу 2 Договору, від вартості робіт з кожного акта (фКБ-2в) утримується 3% коштів на формування фонду забезпечення гарантій якості робіт, і ця сума оплачується наступним чином:

- 50 % суми коштів виплачується Виконавцю протягом 10ти банківських днів з дати підписання кінцевого акта виконаних робіт за формою КБ-2в та довідкою про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією угодою;

- 50 % суми притриманих коштів виплачується після 12ти календарних місяців з дати підписання кінцевого акта виконаних робіт за формою КБ-2в та довідкою про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією угодою, протягом 10ти банківських днів з дати закінчення вказаного строку.

Залученими до справи наступними доказами, які судом визнані належними, судом встановлено наступні обставини фактичного виконання сторонами умов Договору:

- 17.10.2016 за платіжним дорученням № Відповідач на підставі Договору «за реконструкцію системи газопост., монтажу ГРПБ та вузла обліку газу» перераховує Позивачу 792102,18 грн.; обома сторонами визнається, що це було авансування згідно розділу 2 Договору;

- 27.11.2017 сторонами без зауважень підписано довідку про вартість виконаних робіт (фКБ-3) та акт приймання-передачі виконаних робіт (фКБ-2в) на суму 792102,18 грн., з яких 5842,21 грн. - вартість виконаних будівельних робіт, а 786259,97 грн. вартість обладнання;

- 27.11.2017 до вказаних документів сторонами підписано акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, на суму 786259,97 грн.;

- 22.11.2018 сторонами без зауважень підписано довідку про вартість виконаних робіт (фКБ-3) та акт приймання-передачі виконаних робіт (фКБ-2в) на суму 707918,41 грн., з яких 346862,23 грн. - вартість виконаних будівельних робіт, а 361056,18 грн. вартість устаткування, меблів, інвентарю;

- 22.11.2018 до вказаних документів сторонами підписано акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, на суму 361056,18 грн.;

- 11.09.2019 після відкриття провадження у справі судом Відповідачем було перераховано Позивачу 707918,41 грн. трьома платежами на підставі Договору «за реконструкцію системи газопост., монтажу ГРПБ та вузла обліку газу»; обома сторонами ця оплата визнається.

Отже, станом на даний час вартість виконаних робіт по Договору Відповідачем Позивачу сплачена повністю, у зв`язку з чим судом ухвалою від 25.11.2019 було закрито провадження у даній справі у частині стягнення 707918,41 грн. основної суми боргу (погашено Відповідачем 11.09.2019 після відкриття провадження у справі судом).

Разом з цим, враховуючи погоджений сторонами у розділі 2 Договору порядок розрахунків та описані вище встановлені судом дати та суми фактичних розрахунків між сторонами, судом встановлено, що Відповідач порушував умов Договору щодо строків та порядку розрахунків, що виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України є підставою для застосування до нього Відповідача правових наслідків, встановлених Договором та законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача інфляційні втрати в сумі 173642,99 грн., нараховані за період з листопада 2016 року по липень 2019 року та 3% річних в сумі 46270,58 грн. нараховані за період 18.10.2016 - 22.08.2019 на несвоєчасно виплачену суму авансу в розмірі 541827 грн.

Розрахунки втрат від інфляції та 3% річних, наведений Позивачем у позові, судом перевірено та визнано обґрунтованим за наведені у позові періоди нарахування, оскільки розраховані Позивачем суми не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Відхиляючи заперечення Відповідача щодо відсутності підстав для нарахування втрат від інфляції та 3% річних на несвоєчасно перераховану суму авансу, суд зазначає наступне.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника щодо такої сплати.

Відтак, оскільки своєчасна та повна сплата авансу за Договором є вираженим у грошовій одиниці зобов`язанням Відповідача, якого Позивач, як підрядник за Договором та отримувач авансу, має право вимагати, то це є грошовим боргом - грошовим зобов`язанням у розумінні наведених норм, а отже у випадку його неналежного невиконання до правовідносин сторін можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України.

З огляду на наведене судом відхиляються посилання Відповідача, що відсутні підстави для застосування ст. 625 ЦК України, так як Відповідач, отримавши першу частину авансу, витратив її - так як за приписами ст. 625 ЦК України її застосування не ставиться у залежність від вказаних Відповідачем обставин, натомість, визначальним для її застосування є прострочення виконання грошового зобов`язання, що у даному випадку і було встановлено судом, та що Відповідач зобов`язаний компенсувати сплативши втрати від інфляції та 3% річних.

Крім того, твердження Відповідача, що оскільки Позивач додаткових витрат не поніс і не здійснив перевитрати авансу, то нема підстав застосовувати ст. 625 ЦК України, то суд також визнає їх необґрунтованими, так як, як вже було встановлено і описано вище судом, Позивач, як підрядник, повністю виконав всі роботи за договором (у тому числі, закупав необхідне все для цього), за відсутності з боку Відповідача належного перерахування авансу, тобто, виконував, маючи непогашене Відповідачем грошове зобов`язання - заборгованість зі сплати авансу у сумі 541827 грн.

Щодо того, що Позивач від несвоєчасного перерахування авансу «збитків не поніс», то у даному випадку він поніс витрати він знецінення коштів внаслідок інфляції по відношенню до тих моментів, коли він їх мав отримати та коли фактично отримав, що і компенсується за ст. 625 ЦК України стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Питання відображення Позивачем цієї суми у розмірі 541827,47 грн. у актах жодним чином не відміняє застосування до даних правовідносин норм ст. 625 ЦК України з причин, що описані вище, і також не впливає твердження Відповідача про прострочення виконання Позивачем робіт, оскільки Відповідач не заявив жодних вимог про застосування даним або іншим судом наслідків такого прострочення.

Обставини, звертався чи ні Позивача до Відповідача раніше за подання даного позову про виплату суми авансу та санкцій - жодним чином не відміняє обов`язку Відповідача авансу сплатити, а у випадку порушення умом Договору - відшкодувати наслідки такого порушення у вигляді санкцій, втрат від інфляції, 3% річних.

Посилання Відповідача на «мовчазну згоду» Позивача на несплату Відповідачем усієї суми авансу у встановлений строк судом відхиляються, оскільки умови Договору можливості застосування такої мовчазної згоди не передбачають, і одночасно, зміни в Договір стосовно строків, сум та порядку авансування сторонами не вносилися.

Обставина виконання Позивачем усіх робіт за Договором також не спростовує встановлене вище судом допущене Відповідачем порушення грошового зобов`язання зі своєчасної та повної сплати авансу.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення втрат від інфляції в сумі 173642,99 грн. та 3% річних в сумі 46270,58 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 6.4 Договору Замовник за порушення строків оплати Робіт за актами приймання виконаних робіт за формою кб-2в та довідкою про вартість будівельних робіт за формою кб-3, підписаними сторонами, сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплачених робіт.

Позивач просить суд стягнути пеню в сумі 28889,09 грн., нараховану згідно п. 6.4 Договору на суму простроченого грошового зобов`язання у розмірі 161108,21 грн. (з оплати другого етапу робіт в сумі 707918,41 грн., за вирахуванням авансу 541827,47 грн. та 3% згідно п. 2.4.3 Договору 4982,73 грн.) за період 07.12.2018 - 22.08.2019, а також нараховані на вказану суму простроченого грошового зобов`язання 6199,94 грн. втрат від інфляції за період грудень 2018 року - липень 2019 року та 3% річних в сумі 3429,61 грн. за період 07.12.2018 - 22.08.2019.

Розрахунок вказаних сум пені, втрат від інфляції та 3% річних, наведений Позивачем у позові, судом перевірено та визнано обґрунтованим за наведені у позові періоди нарахування, оскільки розраховані Позивачем суми не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 28889,09 грн. пені, 6199,94 грн. втрат від інфляції та 3429,61 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, вимоги про стягнення 28889,09 грн. пені, 49700,19 грн. 3% річних та 179842,93 грн. інфляційних визнані судом обгрунтвоаними та задоволені повністю.

Понесені Позивачем судові витрати, у які ним включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача повністю у сумі 14495,26 грн. (1,5% від ціни позову), зокрема, оскільки сума боргу була сплачена Відповідачем після відкриття провадження у справі та про повне покладення витрат на Відповідача клопоче Позивач, оскільки Відповідача є винним у виникненні даного спору, і суд з такою позицією Позивача погоджується.

Щодо повернення решти суми судового збору в розмірі 564,96 грн. у зв`язку з його переплатою, то оскільки Позивач відповідного клопотання про його повернення, як того вимагає ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ще не заявляв, то судом питання про повернення суми судового збору на даний час не вирішується.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» (вул. Пожарського, 3, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 30160757) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГАЗМОНТАЖ» (пр-т Маяковського, 63-А, кв. 130, м. Київ, 02222; ідентифікаційний код 39689548) 28889 (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 09 коп. пені, 49700 (сорок дев`ять тисяч сімсот) грн. 19 коп. 3% річних, 179842 (сто сімдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 93 коп. втрат від інфляції, а також 14495 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 26 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 08.01.2020

Суддя Р.Б. Сташків