ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Справа№ 927/680/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Браславець Ю.Ю.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 14.01.2020.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 про розстрочку виконання рішення (суддя Романенко А.В., м. Чернігів, повний текст ухвали складено 04.11.2019)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Делл Прайм", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод", м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область

про стягнення 439 638,45 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Делл Прайм" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" (надалі - відповідач/скаржник) про стягнення 439 638,45 грн, з яких: 423 724,00 грн основного боргу за товар, поставлений на підставі договору поставки № 20/11-2018 від 20.11.2018 (надалі - Договір) згідно видаткових накладних № 4 від 20.11.2018, № 1 від 11.01.2019 та № 4 від 08.02.2019 складених на виконання умов вказаного Договору; 9 863,20 грн інфляційних втрат та 6 051,25 грн трьох відсотків річних за період з 01.02.2019 по 08.08.2019, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору, а саме несвоєчасним розрахунком за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 (суддя Романенко А.В., м. Чернігів, повний текст рішення складено 07.10.2019) закрито провадження у справі № 927/680/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Делл Прайм" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" в частині стягнення основного боргу в сумі 10 000,00 грн; у іншій частині позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Делл Прайм" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" задоволено в повному обсязі; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Делл Прайм" - 413 724,00 грн основного боргу, 9 863,20 грн інфляційних втрат, 6 051,25 грн трьох відсотків річних та 6594,58 грн судового збору.

В подальшому, 24.10.2019 до Господарського суду Чернігівської області від товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" надійшла заява № 12 від 22.10.2019, згідно якої останній просив суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 щотижнево по 54 529,08 грн протягом 8 тижнів.

В обґрунтування вищевказаної заяви відповідач зазначає, що у останнього скрутне матеріальне становище, зокрема наявна значна дебіторська заборгованість контрагентів на загальну суму 3 792 254,70 грн, частина з якої має бути погашена в найближчий час згідно узгоджених графіків платежів, про що до заяви додано відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.11.2019 у справі № 927/680/19 (суддя Романенко А.В., м. Чернігів, повний текст ухвали складено 04.11.2019) у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, наведені відповідачем в заяві, носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній підприємницькій діяльності відповідача, яка за приписами ст. 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати важкий фінансовий стан відповідача винятковим випадком у розумінні ст. 331 ГПК України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення, визнав наведені у заяві обставини недостатньо обґрунтованими та недоведеними та не врахував матеріальні інтереси обох сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі № 927/680/19 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 призначено на 14.01.2020.

13.01.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Делл Прайм" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просить залишити ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" - без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні 14.01.2020 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 - без змін.

14.01.2020 в судове засідання не з`явився представник скаржника, який повідомлявся про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що скаржник належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що його явка обов`язковою не визнавалась, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема і правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду судового рішення за наявними матеріалами справи у присутності представника позивача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Відповідно до ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19, яке набрало законної сили 29.10.2019, присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" на користь позивача 413 724,00 грн основного боргу, 9 863,20 грн інфляційних втрат, 6 051,25 грн трьох відсотків річних та 6 594,58 грн судового збору.

29.10.2019 на примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 було видано відповідний наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положеннями ч.ч. 3-5 ст. 331 ГПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і Першого протоколу та протоколів №№ 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення від 29.06.2004 у справі "Півень проти України" заява № 56849/00, рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" заява № 60750/00).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Чіжов проти України" від 17.05.2005 (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження стягнення грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Аналіз процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду, вказує, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочку виконання судового рішення з об`єктивними, непереборними - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача, що може призвести до негативних наслідків для нього.

Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала таку заяву. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Отже, виходячи із наведеного вище, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За змістом статті 2 ГПК України, яка відображає основні засади (принципи) судочинства, закріплені в статті 129 Конституції України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи, що наслідком розстрочення виконання рішення суду є віддалення реального повного виконання цього рішення, що зачіпає інтереси позивача (стягувача), питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарським судом з врахуванням інтересів та становища як боржника, так і стягувача, тобто розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як боржника, так і стягувача.

Таким чином, вирішуючи питання про надання розстрочення виконання судового рішення, господарський суд має враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - реальну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін, закріпленого у статтях 13 та 74 ГПК України наявність обставин, які істотно ускладнюють вчасне виконання рішення суду або роблять його неможливим, має доводити особа, яка звертається до господарського суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення.

Згідно заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19, яким присуджено до стягнення з боржника 436 233,03 грн, останній просить розстрочити його виконання на вісім тижнів рівними частинами, мотивуючи скрутним фінансовим становищем підприємства. На підтвердження зазначеного заявником подано належним чином завірені копії: оборотно-сальдових відомостей по рахунках 361 та 631 (за жовтень 2019 року); копії постанов приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. від 16.09.2019 про відкриття виконавчого провадження (ВП 60079860) з примусового виконання судового наказу від 02.09.2019 у справі № 927/622/19, яким присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Бахмацький комбікормовий завод" 104 000,00 грн заборгованості та 192,10 грн судового збору, та від 23.09.2019 про арешт коштів боржника (ВП 60079860); копію рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2019 у справі № 927/641/19, яким присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Бахмацький комбікормовий завод" 109 940,00 грн боргу, 90 405,03 грн пені, 75 377,75 грн 30% річних, 14 425,72 грн інфляційних та 4 727,23 грн судового збору (докази на підтвердження звернення його до примусового виконання не надано).

Окремо товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Бахмацький комбікормовий завод» зазначило про те, що основним видом діяльності відповідача є виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, домашніх тварин, виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості. Таким чином, фінансова діяльність підприємства залежить від своєчасного виконання своїх договірних зобов`язань постачальниками сировинної бази, необхідної для ведення господарської діяльності, а також покупцями готової продукції.

Як вказав відповідач, наявність значної дебіторської та кредиторської заборгованості унеможливлює виконання рішення суду. Станом на 01.10.2019 на підприємстві існує дебіторська заборгованість в розмірі 3 792 254,70 грн. При цьому скаржник вживає заходів щодо її стягнення. Так, 01.10.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бахмацький комбікормовий завод» на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Мітленд-Плюс» було надіслано вимогу вих. № 10 про погашення дебіторської заборгованості у розмірі 796 918,90 грн; листом вих. № 9 від 01.10.2019 відповідачем надіслано вимогу про сплату дебіторської заборгованості у розмірі 2 994 735,80 грн на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Тиниця Агро». Дана претензія контрагентом була підтверджена та надано графік погашення дебіторської заборгованості з розрахунку по 100 000,00 грн за 1 календарний місяць протягом 30 місяців.

Станом на 16 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" має кредиторську заборгованість, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631. Крім того, відповідач має зобов`язання виконувати Рішення Господарського суду Чернігівської області від 30 вересня 2019 року у справі № 927/641/19 щодо стягнення з нашого товариства на користь ТОВ «ТВП «АЛЬФА КОРМ» грошових коштів в розмірі 298 043,14 грн; товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" має зобов`язання виконувати Наказ Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2019 у справі № 927/622/19 щодо стягнення з нашого товариства на користь ТОВ «ПРОТЕЇН-ПЛЮС» грошових коштів в розмірі 104 192,00 грн. На виконання вищевказаного наказу Приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 60079860 та в межах виконавчого провадження накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" підтверджує суму наявної заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЛ ПРАЙМ» та вживає всіх заходів щодо її погашення. Однак станом на момент подання даної заяви не має у розпорядженні загальної суми 436 233,03 грн для спрямування одноразовим платежем на виконання рішення суду. Акумуляція на рахунку даної суми може здійснюватись тривалий період та призведе до несплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до бюджету, заробітної плати працівникам, поточних платежів, зупинки діяльності підприємства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" робить все можливе для погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЛ ПРАЙМ» та має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЛ ПРАЙМ», але на даний час у боржника недостатньо грошових коштів для виконання судового рішення одним платежем без зупинення виробничого процесу.

Разом з тим складне фінансове становище, яким обґрунтована заявником винятковість обставин, що ускладнює виконання вказаного судового рішення з урахуванням того, що господарська діяльність за своєю суттю здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають його поточну підприємницьку діяльність, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, оскільки фінансове становище заявника є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої він мав планувати свої видатки.

Разом з тим, заявником не подано до суду достатніх доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема: фінансових звітів за минулі квартали поточного року, податкові декларації на прибуток за звітні періоди поточного року, з яких вбачалося б, що підприємство боржника є дійсно збитковим, довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках підприємства, або довідки про відсутність майна у власності тощо, а також інших належних та допустимих доказів, на підставі яких суд міг би встановити існування дійсно непереборних обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення без надання відповідної розстрочки.

Натомість оборотно-сальдові відомості боржника по рахунках 361 та 631 (за жовтень 2019 року) так само як і перебування на примусовому виконані судового наказу від 02.08.2019 по справі № 927/622/19, не дають суду змоги встановити існування обставин, що дійсно ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення у справі № 927/680/19.

Окрім того, наявність рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2019 у справі № 927/641/19, яким присуджено до стягнення з ТОВ "ТД "Бахмацький комбікормовий завод" 109 940,00 грн боргу, 90 405,03 грн пені, 75 377,75 грн 30% річних, 14 425,72 грн інфляційних та 4 727,23 грн судового збору, - не прийнято до уваги за відсутності доказів, які б свідчили про набрання ним законної сили та звернення його стягувачем до примусового виконання.

Враховуючи, що боржником не наведено обставин та не подано доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють своєчасне виконання судового рішення, судом відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення від 07.10.2019 у справі №927/680/19.

Відмовляючи у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмацький комбікормовий завод" про розстрочку виконання рішення суду, місцевий господарський суд виходив з того, що обставини, наведені у заяві, носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній підприємницькій діяльності відповідача, яка за приписами ст. 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати важкий фінансовий стан відповідача винятковим випадком у розумінні ст. 331 ГПК України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Поряд з цим, місцевий господарський суд врахував, що при вирішенні питання щодо доцільності надання розстрочення виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції зазначив, що розстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання, оскільки стягувач не матиме можливості користуватися своїми грошовими коштами в період такого розстрочення та понесе збитки від знецінення присуджених на його користь грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявником не наведено обставин та не подано доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють своєчасне виконання судового рішення.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого судового рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, як такі, що не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі. Ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин та відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2019 у справі № 927/680/19 залишити без змін.

3. Справу № 927/680/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 15.01.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Є.Ю. Шаптала

К.В. Тарасенко