ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. Справа№ 925/1147/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 про повернення заяви Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у справу

у справі № 925/1147/19 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом Громадської організації «Захист прав обманутих споживачів»

до 1. Виконавчого комітету Черкаської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 13»

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 18»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 19»

про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 925/1147/19 повернуто заяву Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у справу з посиланням на те, що прокурором не доведено та належними доказами не підтверджено порушення чи загроза порушення інтересів держави та те, що вступ прокурора у дану справу з наведених ним підстав може бути спрямований на їх захист.

Не погоджуючись з ухвалою, 29.11.2019 Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 925/1147/19 повністю і винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 131-1 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 2, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру, а також порушено норми процесуального права, а саме ст.ст. 53, 86, 174, 237 ГПК України.

У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на ті ж самі обставини, що й при зверненні до суду першої інстанції з заявою про вступ у справу, а саме на те, що:

- предмет даної справи несе у собі значний суспільний інтерес, оскільки спірні рішення виконавчого комітету стосуються щонайменше 160 тис жителів міста Черкаси, та стосується інтересів держави, оскільки в межах укладених договорів на утримання цих будинків, які оскаржуються в судовому порядку, передбачене фінансування у межах державної програми з виплати житлових субсидій (безповоротної адресної допомоги мешканцям домогосподарств, що проживають у житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на утримання багатоквартирним будинком);

- факт укладення недійсних договорів з необґрунтованою завищеною ціною на послуги управління багатоквартирними житловими будинками та подальші зміни до них призводять до переплати житлових субсидій та пільг населення, що зачіпає інтерес (має суспільний інтерес) більшості мешканців м. Черкас та безпосередньо стосується інтересів держави, оскільки прослідковується ризик безпідставного витрачання коштів державного бюджету на компенсацію компаніям - управителям житлових будинків субсидій та пільг на суму включеного ПДВ;

- що головним розпорядником коштів, які призначені на виплату житлово-комунальних послуг, є Міністерство соціальної політики, до повноважень якого не належить право на звернення до суду з позовами, у тому числі і про визнання договорів недійсними, такими повноваженнями не наділений і Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, тому, відсутній орган державної ради, до компетенції якого відноситься захист законних інтересів держави у разі їх порушення внаслідок необґрунтованого завищення витрат на житлові послуги та привласнення бюджетних коштів.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 справа № 925/1147/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Алданова С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою від 12.12.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Алданова С.О., Мартюк А.І.:

- відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 925/1147/19;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 03.01.2020;

- сторонами роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасникам справи роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

08.01.2020 до суду надішли чотири ідентичні за змістом відзиви на апеляційну скаргу вх.№ 09.1-13/191/20, вх.№ 09.1-13/202/20, вх.№ 09.1-13/209/20, вх.№ 09.1-13/235/20 (направлені до суду 03.01.2020 - примітка суду), які підписані одним представником - адвокатом Підгорним М.О.

При дослідженні вказаних відзивів судом встановлено, що:

- відзив на апеляційну скаргу вх.№ 09.1-13/191/20 підписаний представником від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 19», проте до вказаного відзиву додано копію довіреності від 01.10.2019, якою адвокат Підгорний М.О. уповноважений бути представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 13». Крім того, до вказаного відзиву додані докази направлення відзиву на апеляційну скаргу, поданого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 13», всім учасникам судового процесу, крім Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 13»;

- відзив на апеляційну скаргу вх.№ 09.1-13/202/20 підписаний представником від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 19», проте до вказаного відзиву додано копію довіреності від 01.10.2019, якою адвокат Підгорний М.О. уповноважений бути представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 18». Крім того, до вказаного відзиву додані докази направлення відзиву на апеляційну скаргу ,поданого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 18», всім учасникам судового процесу, крім Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 18»;

- відзив на апеляційну скаргу вх.№ 09.1-13/209/20 підписаний представником від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція», проте до вказаного відзиву додано копію довіреності від 01.10.2019, якою адвокат Підгорний М.О. уповноважений бути представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 19». Крім того, до вказаного відзиву додані докази направлення відзиву на апеляційну скаргу, поданого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 19», всім учасникам судового процесу, крім Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 19»;

- відзив на апеляційну скаргу вх.№ 09.1-13/235/20 підписаний представником від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 18», проте до вказаного відзиву додано копію довіреності від 01.10.2019, якою адвокат Підгорний М.О. уповноважений бути представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція». Крім того, до вказаного відзиву додані докази направлення відзиву на апеляційну скаргу, поданого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція», всім учасникам судового процесу, крім Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція».

Дослідивши документи, додані до кожного з вказаних відзивів, колегія суддів вважає, що представником відповідачів 2 - 5 - адвокатом Підгорним М.О. при їх направлені до суду були допущені технічні помилки, які полягали в неправильному формуванні додатків до кожного з відзивів, проте, враховуючи, що додані до кожного з чотирьох відзиві документи, а саме довіреності від імені відповідачів 2 - 5, видані адвокату Підгорному М.О., а також фактичні докази направлення кожного з відзивів на адреси всіх учасників судового процесу, колегія суддів вважає за можливе прийняти всі подані відповідачами 2 - 5 відзиви до розгляду.

У вказаних відзивах відповідачі 2 - 5, з посиланням на недоведення прокурором порушення чи загрози порушення інтересів держави та на те, що вступ прокурора у дану справу з наведених ним підстав може бути спрямований на захист таких інтересів, просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, 08.01.2019 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач, з посиланням на те, що укладення спірних договорів та подальші зміни до них, які ще більше (навіть з порівнянням з первісними договорами) безпідставно збільшують ціну послуг, призводить до переплати житлових субсидій та пільг населення, що зачіпає інтерес (має суспільний інтерес) більшості мешканців м. Черкаси та безпосередньо стосується інтересів держави, оскільки прослідковується безпідставне витрачання коштів державного бюджету на компенсацію компаніям - управителям житлових субсидій та пільг, просить апеляційну скаргу задовольнити, оспорювану ухвалу скасувати і винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ у дану справу в інтересах держави.

До вказаного відзиву позивачем додані додаткові докази, а саме копії кошторисів витрат на утримання будинку та прибудинкової території (згідно первісного договору від 20.05.2019 та згідно змін від 10.09.2019) до договорів № 253, № 254, № 365, № 366, № 403 та роздруківку з єдиного веб-порталу використання публічних коштів.

З матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 925/1147/19 слідує, що частина з вказаних доказів, а саме копії кошторисів витрат на утримання будинку та прибудинкової території (згідно первісного договору від 20.05.2019) до договорів № 253, № 254, № 365, № 366, № 403 була додана позивачем до позовної заяви, а відтак, вказані документи не є додатковими доказами по справі.

Щодо решти додаткових доказів, а саме копій кошторисів витрат на утримання будинку та прибудинкової території (згідно змін від 10.09.2019) до договорів № 253, № 254, № 365, № 366, №,403 та роздруківки з єдиного веб-порталу використання публічних коштів, слід зазначити, що позивач додав ці документальні докази під час розгляду апеляційної скарги, а тому на дату постановлення оспорюваної ухвали таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Частинами 3, 4 п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 встановлено, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про витребування господарським судом доказів у порядку статті 38 ГПК. У такому разі суд апеляційної інстанції за відповідним клопотанням сторони самостійно витребує необхідні додаткові докази.

Підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасника судового процесу.

З матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 925/1147/19, а також з відомостей, які містяться в КП «ДСС», слідує, що оспорювану ухвалу судом першої інстанції було постановлено поза межами судового засідання, що виключило можливість учасників судового процесу надати свої письмові пояснення щодо поданої прокурором заяви та, відповідно, надати докази на підтвердження власних правових позицій.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, а саме неможливість позивача подати суду першої інстанції докази з незалежних від позивача причин, колегія суддів вважає за можливе прийняти додані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу додаткові докази, а саме копії кошторисів витрат на утримання будинку та прибудинкової території (згідно змін від 10.09.2019) до договорів № 253, № 254, № 365, № 366, № 403 та роздруківку з єдиного веб-порталу використання публічних коштів, як додаткові докази та здійснювати апеляційний перегляд оспорюваної ухвали суду першої інстанції з їх врахуванням.

Станом на 13.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

За приписами ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 про повернення заяви Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у справу у справі № 925/1147/19 відкрите 12.12.2019, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався з 27.12.2019, апеляційна скарга має бути розглянута по 11.01.2019 включно.

Водночас у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці з 02.01.2020 по 03.01.2020 та з 08.01.2020 по 11.01.2020 включно, переглянути ухвалу суду першої інстанції в визначені законодавством строки не виявилось за можливе.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

У вересні 2019 року Громадська організація «Захист прав обманутих споживачів» звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція», Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 13», Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 18», Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» «Дільниця № 19», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №1176 від 14.12.2018 «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирними будинками м.Черкас»;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.03.2019 № 289 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.12.2018 № 1176 «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків міста Черкаси»;

- визнати протиправним рішення Конкурсної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради з призначення управителя багатоквартирних будинків м.Черкаси, яке оформлене протоколом засідання комісії № 10 від 13.05.2019 про визначення переможцем конкурсу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція»;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 550 від 15.05.2019 про призначення управителя багатоквартирними будинками;

- визнати недійсним договір № 253 від 20.05.2019 «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», який укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» щодо управління будинком № 39 по вулиці В.Галви, м.Черкаси;

- визнати недійсним договір № 254 від 20.05.2019 (з усіма змінами і доповненнями) «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», який укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» щодо управління будинком №39 по вулиці В.Галви, м.Черкаси;

- визнати недійсним договір № 365 від 20.05.2019 (з усіма змінами і доповненнями) «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», який укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» щодо управління будинком № 218 по вулиці С.Кішки, м.Черкаси;

- визнати недійсним договір № 366 від 20.05.2019 (з усіма змінами і доповненнями) «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», який укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудкрнструкція» щодо управління будинком № 220 по вулиці С.Кішки, м. Черкаси;

- визнати недійсним договір №403 від 20.05.2019 (з усіма змінами і доповненнями) «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», який укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» щодо управління будинком № 48 по вулиці Чайковського, м.Черкаси.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- при укладенні спірних договорів Виконавчим комітетом Черкаської міської ради були перевищені повноваження щодо їх укладення від імені співвласників відповідних багатоквартирних будинків, оскільки укладення цих договорів відбувалося без погодження та повідомлення співвласників багатоквартирних будинків, а відтак, Виконавчий комітет Черкаської міської ради фактично привласнив собі всі повноваження сторони замовника послуг по спірним договорам, поклавши на співвласників будинків виключно обов`язки по оплаті таких послуг;

- вимоги щодо визнання протиправними рішень виконавчого комітету щодо проведення конкурсу та визначення його переможцем, на думку позивача, є похідними від вимог про визнання недійсними господарських договорів про надання послуг по управлінню багатоквартирним будинком. Рішення про оголошення та проведення конкурсу були прийняті Виконавчим комітетом Черкаської міської ради без достатніх правових підстав, оскільки ніхто із співвласників не подавав прохання провести конкурс на управителя будинку, тому оспорювані рішення порушують право власності громадян та юридичних осіб на належне їм майно у багатоквартирних будинках;

- зміна умов конкурсу під час його проведення та проведення конкурсу на всі будинки, де не були створені ОСББ, одночасно (а не відповідно до законодавства на окремий будинок або групу будинків, які подали прохання призначити управителя до виконавчого комітету протягом трьох місяців з моменту подання відповідних протоколів), а також занадто великі лоти (4 лоти на 846 будинків) обмежили коло потенційних управителів та призвели до неможливості прийняти участь у конкурсі малим підприємствам та фізичним особам-підприємцям, які згідно вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також мають право бути управителями будинків і могли запропонувати більш низьку ціну як суб`єкти малого господарювання, що перебувають на єдиному податку;

- спірні договори не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, Правилам надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовому договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018.

Наявність правових підстав для звернення до суду з цим позовом позивач обґрунтовує тим, що до нього звернулися мешканці будинків - співвласники багатоквартирних будинків у місті Черкаси із заявами про вступ до Громадської організації «Захист прав обманутих споживачів» та надання їй повноважень з питань оскарження договорів про надання послуги з управління багатоквартирними будинками з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбудконструкція» та його правонаступниками Товариствами з обмеженою відповідальністю «Нова якість».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області 30.09.2019 позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 05.11.2019 на 10:00.

Підготовче засідання відкладалось до 15.11.2019 та до 22.11.2019.

21.11.2019 до суду від Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури надійшла заява про вступ прокурора у розгляд справи (в порядку ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України) вих. № 161-14640вих19 від 21.11.2019 (а.с. 158-160) в якій заявник повідомив про вступ Черкаської місцевої прокуратури у розгляд Господарським судом Черкаської області справи № 925/1147/19 з метою захисту порушених законних прав та інтересів держави та просив повідомляти про час та місце судових розглядів Черкаську місцеву прокуратуру.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 925/1147/19, з урахуванням ч. 4 ст. 53 ГПК України, повернуто заяву Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у справу з посиланням на те, що прокурором не доведено та належними доказами не підтверджено порушення чи загроза порушення інтересів держави, та що вступ прокурора у дану справу з наведених ним підстав може бути спрямований на їх захист.

Колегія суддів не може погодитись з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»:

- представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1);

- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч. 3).

За приписами ст. 53 ГПК України:

- у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3);

- прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4);

- у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. (ч. 5).

Згідно з абз. 2-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», зазначив про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

В обґрунтування поданої заяви про вступ прокурора у розгляд справи Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури зазначив про те, що розпорядником коштів, які призначені на виплату житлово-комунальних послуг Міністерство соціальної політики, до повноважень якого не належить право на звернення до суду з позовами, у тому числі і про визнання договорів недійсними, такими повноваженнями не наділений і Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, тому, на думку прокурора, відсутній орган державної ради, до компетенції якого відноситься захист законних інтересів держави у разі їх порушення внаслідок необґрунтованого завищення витрат на житлові послуги та привласнення бюджетних коштів, а також про те, що предмет даної справи несе у собі значний суспільний інтерес, оскільки спірні рішення виконавчого комітету стосуються щонайменше 160 тис жителів міста Черкаси та стосується інтересів держави, оскільки в межах укладених договорів на утримання цих будинків, які оскаржуються у судовому порядку, передбачене фінансування у межах державної програми з виплати житлових субсидій (безповоротної адресної допомоги мешканцям домогосподарств, що проживають у житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на утримання багатоквартирним будинком).

Колегія суддів погоджується з наведеними прокурором у обґрунтування поданої заяви про вступ у справу доводами про те, що, оскільки частина мешканців у будинках, щодо яких за результатами оспорюваного конкурсу призначено управителя, отримують субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, які відшкодовуються за рахунок держави, розгляд справи, яка стосується правомірності проведення конкурсу на визначення управителя таких будинків та укладення відповідних договорів, має державний інтерес.

З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції не мав правових підстав для повернення заяви Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у розгляд справи (в порядку ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України) вих. № 161-14640вих19 від 21.11.2019.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 про повернення заяви Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у справу № 925/1147/19 підлягає скасуванню.

Водночас апелянт в апеляційній скарзі просить винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ у дану справу, повноважннями на що суд апеляційної інстанції, згідно приписів ГПК України, не наділений.

Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури підлягає частковому задоволенню.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 про повернення заяви Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у справу № 925/1147/19 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 про повернення заяви Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури про вступ прокурора у справу № 925/1147/19 скасувати.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 925/1147/19.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк