ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" січня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3233/19

За позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (вул.С.Петлюри, 30, м.Київ, 01032, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Снігур Юрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення

Суддя Н.В. Рога

Секретар с/з Ісак Д.П.

Представники сторін:

від позивача: Пономарь С.Г. - на підставі довіреності за №32 від 23.01.2019р.

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Акціонерне товариство (далі-АТ) "ТАСКОМБАНК", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Снігур Юрія Юрійовича (далі - ФОП Снігур Ю.Ю.) про стягнення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №5420046 від 11.10.2018р. у розмірі 135 000 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам (у т.ч. прострочена) у розмірі 00 грн. 10 коп., заборгованості по комісії (у т.ч. прострочена) у розмірі 15 850 грн., штрафу у розмірі 1 159 грн. 43 коп., пені у розмірі 13 428 грн. 67 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 листопада 2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3233/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання.

Представник позивача позов підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач про місце, дати та час судових засідань повідомлявся належним чином за місцем проживання згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.11.2019р., однак, поштові повідомлення до суду повернулися з позначкою: «за закінченням терміну зберігання». Представник відповідача в судові засідання не з`являвся. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначив, що 11 жовтня 2018 р. між AT «ТАСКОМБАНК» (Банк) та фізичною особою-підприємцем Снігур Юрієм Юрійовичем (Позичальник) було укладено кредитний договір №ID5420046 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору. Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2, відкритий у AT "ТАСКОМБАНК" з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Позивач вказує, що цей Кредитний договір є договором приєднання у визнанні ст.634 Цивільного кодексу України , у зв`язку з чим умови цього договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку www.tascombank.com.ua та укладаються лише шляхом приєднання до Договору в цілому. Підписання Договору є підтвердженням наміру Позичальника укласти Кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладення договору.

Згідно п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт-кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/Бізнес)-при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій , що свідчать про приєднання клієнта до цих правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт банк/інтернет клієнт банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль спрямований Банком через веріфікований номер телефону, якій належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Позивач зазначив, що відповідач - ФОП Снігур Юрій Юрійович скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинив правочин, підписавши Заяву-договір №ID5420046 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») електронно-цифровим підписом, на підставі чого позивач надав ФОП Снігур Ю.Ю. кредит у сумі 135 000 грн. із терміном погашення не пізніше 11.10.2020р., а Позичальник зобов`язався погашати кредит, повернути та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до графіку, що був встановлений додатками до договору.

Але, як вказує позивач, в порушення відповідних умов договору та приписів законодавства ФОП Снігур Ю.Ю. не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін. Станом на 07.10.2019р. розмір заборгованості перед Банком за Кредитним договором складає 165 438,20 грн., який складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 135 000 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам (у т.ч. прострочена) у розмірі 00 грн. 10 коп., заборгованості по комісії (у т.ч. прострочена) у розмірі 15 850 грн., штрафу у розмірі 1 159 грн. 43 коп., пені у розмірі 13 428 грн. 67 коп.

Позивач зазначив, що листами Банку Позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак, заборгованість так і не була погашена.

В обґрунтування позову позивач також зазначає, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Так, при укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Крім того, позивач зазначив, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного Кодексу України ).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525,526 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Статтею 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Дослідивши матеріали справи, на підставі чинного законодавства та пояснень представника позивача, судом встановлено, що 11 жовтня 2018 р. між AT «ТАСКОМБАНК» (Банк) та фізичною особою-підприємцем Снігур Юрієм Юрійовичем (Позичальник) було укладено Кредитний договір №ID5420046, відповідно до умов якого , за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору. Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2, відкритий у AT "ТАСКОМБАНК" з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Відповідно до ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, Кредитний договір №ID5420046 є договором приєднання , у зв`язку з чим умови цього договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку www.tascombank.com.ua та укладаються лише шляхом приєднання до Договору в цілому. Підписання Договору є підтвердженням наміру Позичальника укласти Кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладення договору.

Згідно з п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт-кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/Бізнес)-при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій , що свідчать про приєднання клієнта до цих правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт банк/інтернет клієнт банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль спрямований Банком через веріфікований номер телефону, якій належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, відповідач - ФОП Снігур Юрій Юрійович скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинив правочин, підписавши Заяву-договір №ID5420046 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») електронно-цифровим підписом, на підставі чого , відповідно до розділу 2 Кредитного договору позивач надав ФОП Снігур Ю.Ю. кредит у сумі 135 000 грн. із терміном повернення кредиту - 11.10.2020р., розмір процентної ставки за користування кредитом - 0,0001% річних, розмір комісійної винагороді -1,75 % від суми виданого кредиту (щомісячно), термін і строк погашення кредиту- згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 31 до цього Договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до розділу 3 Кредитного договору Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення Кредиту. Остаточне погашення за Кредитом Позичальник повинен здійснити не пізніше дати зазначеної в п.2.6 цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення відповідних умов договору та приписів законодавства ФОП Снігур Ю.Ю. не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін. Отже, у відповідача станом на 07.10.2019р. виникла заборгованість у розмірі 135 000 грн по тілу кредиту ( у тому числі прострочена ).

Відповідно до ст. 229 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За умовами п.3.3 Заяви-договору №ID5420046 у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період , за який сплачується пеня за кожен день прострочення.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок суми позову, та встановлено правомірність нарахування ФОП Снігур Ю.Ю. пені у розмірі 13 428 грн. 67 коп. , заборгованості по відсоткам (у т.ч. прострочена) у розмірі 00 грн. 10 коп., заборгованості по комісії (у т.ч. прострочена) у розмірі 15 850 грн., штрафу у розмірі 1 159 грн. 43 коп.,

Згідно ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами ст.5 цього Кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За таких обставин, враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу, позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом щодо стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №5420046 від 11.10.2018р. у розмірі 135 000 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам (у т.ч. прострочена) у розмірі 00 грн. 10 коп., заборгованості по комісії (у т.ч. прострочена) у розмірі 15 850 грн., штрафу у розмірі 1 159 грн. 43 коп., пені у розмірі 13 428 грн. 67 коп.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем у справі доказів належного виконання своїх зобов`язань перед АТ "ТАСКОМБАНК" до матеріалів справи не надано.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" цілком обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до Фізичної особи-підприємця Снігур Юрія Юрійовича про стягнення - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Снігур Юрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (вул.С.Петлюри, 30, м.Київ, 01032, ) заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №ID5420046 від 11.10.2018р. у розмірі 135 000 грн. 00 коп. ( у тому числі прострочена) , заборгованість по відсоткам (у т.ч. прострочена) у розмірі 00 грн. 10 коп., заборгованість по комісії (у т.ч. прострочена) у розмірі 15 850 грн., штраф у розмірі 1 159 грн. 43 коп., пеню у розмірі 13 428 грн. 67 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 січня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога