СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду

13 січня 2020 року Справа № 922/968/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків, вх. №72 Х/З, на рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 у справі №922/968/19 (суддя - Шарко Л.В., повний текст складено та підписано 18.06.2019)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ,

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Східавтотранс Плюс», м. Харків, 2) фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

про стягнення 104950,30 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східавтотранс Плюс» та фізичної особи ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів 104950,30 грн. заборгованості за договором №Б/Н від 06.10.2011 у розмірі 104950,30 грн., з яких 60136,58 грн. заборгованість за кредитом, 22451,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 22362,72 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.06.2019 у справі 922/968/19 позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східавтотранс Плюс» та фізичної особи ОСОБА_1 60136,58 грн. заборгованість за кредитом, 22451,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 22362,72 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги фізична особа ОСОБА_1 посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Також скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження другий відповідач посилається на те, що він не брав участі у розгляді справи №922/968/19, а про факт існування оскаржуваного рішення дізнався, отримавши постанову державного виконавця МВДВС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області про відкриття виконавчого провадження №60648897 від 19.11.2019, після чого 12.12.2019 представник скаржника адвокат Гура О.В. ознайомилась з матеріалами справи №922/968/19.

Розглянувши дане клопотання скаржника, враховується наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 3 ст. 256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

У справі "Пелевін проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див., наприклад, рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А, N 11). Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства", від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія А, N 93).

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, виходячи з принципу верховенства права та зважаючи на те, що другий відповідач не приймав участі при розгляді справи в суді першої інстанції, направлена йому місцевим господарським судом поштова кореспонденція (в тому числі оскаржуване рішення) поверталась на адресу суду із відмітками пошти «не проживає», «інші причини», Східний апеляційний господарський суд вважає, що фізичною особою ОСОБА_1 з поважних причин пропущений строк на оскарження рішення суду, тому відповідне клопотання скаржника підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга фізичної особи ОСОБА_1 відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення, залишення без руху, а також відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження від інших учасників провадження у справі не надійшло.

При цьому, за приписами ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи предмет та підстави позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», колегія суддів вважає за доцільне здійснювати розгляд даної апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Керуючись ст. ст. 256, 258, 262, 263, 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Поновити фізичній особі ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 у справі №922/968/19.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 у справі №922/968/19.

3. Призначити справу до розгляду на "10" лютого 2020 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 110 .

4. Повідомити учасників справи про дату розгляду справи.

5. Запропонувати учасникам справи протягом 15 днів подати до апеляційного господарського суду: відзив, відповідь, заперечення, документи в обґрунтування вимог та заперечень.

6. Довести до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

7. Зупинити дію рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 у справі №922/968/19.

8. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко