ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5216/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК", Львівська область, Пустомитівський район, с. Чишки

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ-ГРУП", м. Дніпро

про стягнення боргу за поставлену продукцію

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК", Львівська область, Пустомитівський район, с. Чишки звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ-ГРУП", м. Дніпро про стягнення боргу в розмірі 585 902,40 грн., пені в розмірі 119 513,14 грн., 3 % річних в розмірі 10 666,62 грн. та інфляційних в розмірі 10 363,13 грн.

Ухвалою господарського суду від 18.11.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 18.11.2019 судом для подання відповідачем відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №05-14/03 від 02.07.2014 в частині повного та своєчасного розрахунку.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 119 513,14грн, 3% річних у розмірі 10 666,62 грн та інфляційні в розмірі 10 363,13 грн. за неналежне виконання відповідачем договору.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

08.01.2020 надійшов відзив відповідача за змістом якого останній зазначає, що сума основного боргу частково погашена та складає 582 234,80грн., в частині нарахувань пені та 3% річних та інфляційних позов визнає. Відповідач просить зменшити розмір пені з посиланням на те, що порушення строків оплати товару не завдало збитків іншим учасникам господарських правовідносин.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Обставини укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, наявність прострочення оплати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

02.07.2014 року між ТОВ «НІКА ДРУК» (далі - позивач) та ТОВ «Сінергія Груп» (далі-відповідач) було укладено договір поставки № 05-14/03 (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві-матеріали для поліграфії, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити її вартість.

Пунктом 2.3. договору встановлено, що розрахунки за продукцію здійснюються протягом 30 календарних днів з дати отримання партії Товару на підставі видаткової накладної, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті України - гривні.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи, а саме:

1. № 12407 від 24.01.2019 р. на суму 66 816,00 грн;

2. № 13114 від 31.01.2019 р. на суму 116 895,60 грн;

3. № 20411 від 04.02.2019 р. на суму 100 531,20 грн;

4. № 21209 від 12.02.2019 р. на суму 14 496,00 грн;

5. № 21305 від 13.02.2019 р. на суму 116 895,60 грн;

6. № 30412 від 04.03.2019 р. на суму 6 523,20 грн;

7. № 30705 від 07.03.2019 р. на суму 44 544,00 грн;

8. № 31417 від 14.03.2019 р. на суму 81 984,00 грн;

9. № 315167 від 15.03.2019 р. на суму 66 816,00 грн;

10. № 31904 від 19.03.2019 р. на суму 14 599,20 грн;

11. № 40922 від 09.04.2019 р. на суму 7 126,80 грн;

12. № 41912 від 19.04.2019 р. на суму14 318,40 грн;

13. № 51022 від 10.05.2019 р. на суму 13 927,20 грн;

14. № 61312 від 13.06.2019 р. на суму 14 215,20 грн;

15. № 61921 від 19.06.2019 р. на суму 79 987,20 грн;

16. № 62714 від 27.06.2019 р. на суму 44 544,00 грн;

17. № 70322 від 03.07.2019 р. на суму 165 160,80 грн;

18. № 71210 від 12.07.2019 р. на суму 13 800,00 грн;

19. № 72608 від 26.07.2019 р. на суму 13 504,80 грн;

20. № 80810 від 08.08.2019 р. на суму 6 742,80 грн;

21. № 81907 від 19.08.2019 р. на суму 6 626,40 грн;

22. № 91608 від 16.09.2019 р. на суму 6 482,40 грн;

Відповідач частково розрахувався з позивачем, непогашеною, за твердженням позивача, залишилась сума 585 902,40 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості (а.с.25).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 3.1 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, у відповідності пункту 2.3. договору, на момент розгляду спору строк оплати товару є таким, що настав.

Відповідачем частково здійснено оплату за поставлений товар в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1997 від 13.12.2019.

Враховуючи те, що сума заборгованості в розмірі 10 000,00 грн. сплачена після звернення позивача до суду, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 10 000,00грн. підлягає закриттю відповідно до п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 575 902,40 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в частині позовних вимог про стягнення 10 000,00 грн. основного боргу провадження у справі закрити.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.2. Договору, за прострочення оплати за товар, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня відповідно до розміру неоплаченої суми за кожен день прострочення прострочення.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення з відповідача пеня у розмірі 119 513,14 грн. за період з 08.02.2019 по 07.07.2019 (по кожній накладній окремо), перевіривши розрахунок якої, господарський суд зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 10 666,62 грн за період з 08.02.20109 по 21.10.2019 та інфляційні в розмірі 10 363,13 грн. за період з лютий-вересень 2019. Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунок 3% річних та інфляційних є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 10 666,62 грн. та інфляційних в розмірі 10 363,13 грн підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій з посиланням на те, що він є бюджетною організацією.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами винятковості даного випадку, що заявлена до стягнення сума штрафних санкцій є надмірно великою, а також те, що прострочка виконання сталася з незалежних від нього причин.

Посилання відповідача на наявність його заборгованості за кредитними договорами не виправдовує невиконання останнім своїх зобов`язань перед позивачем. Наявність дебіторської заборгованості перед відповідачем не позбавляє останнього обов`язку вчасно виконувати свої зобов`язання за спірним договором.

За таких обставин, у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення, слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, б. 2А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК" (81144, Львівська область, Пустомитівський район, с. Чишки, вул. Л.Українки, 53, ) заборгованість в розмірі 575 902,40грн.,10 666,62 грн. 3 % річних, 119 513,14грн. пені, 10 363,13 грн. інфляційних та 10 896,68 грн. витрат по сплаті судового збору.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 10 000,00 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 17.01.2020

Суддя С.В. Мартинюк