номер провадження справи 12/128/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2020 Справа № 908/3026/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/3026/19

за позовом: Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Армійська, буд. 11)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмет" (71153, Запорізька область, Бердянський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, буд. 2-Б)

про стягнення 17 748,22 грн.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 24.10.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмет" про стягнення заборгованості в сумі 17 748,22 грн.

При цьому в пункті 4 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просив справу за даним позовом розглядати у порядку спрощеного провадження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 30.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3026/19, присвоєно справі номер провадження 12/128/19, клопотання позивача задоволено, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 27.11.2019 о 14:15.

11.11.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати без участі представника позивача. При цьому вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, документи подані всі, додаткові заяви та клопотання - відсутні.

Ухвалою суду від 27.11.2019 відкладений розгляд справи на 08.01.2020 о 15:15. Вказаною ухвалою запропоновано позивачу надати письмові пояснення, в яких обґрунтувати з посиланням на норми чинного законодавства України підстави стягнення з відповідача заборгованості в сумі 17748,22 грн. та отримання відповідачем листа-вимоги № 1 від 16.10.2019.

23.12.2019 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 181 ГК України сторони спору уклали договір купівлі-продажу реміня норного БКНЛ-65 300х5х70, ковша норного 250 мм, болта корінного М0, гайка м10 на суму 17748,22 грн. у спрощений спосіб - шляхом прийняття до виконання, що полягає в наступних діях - надсилання відповідачем на ім`я позивача відповідного рахунку та оплати даного рахунку позивачем. Вважає, що в даному випадку сторони не погодили кінцеві строки оплати за поставку товару. При цьому вказує, що нормою ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Разом з тим, щодо надсилання листа-вимоги повідомляє, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адреса реєстрації юридичної особи - відповідача - 71153, Запорізька область, Бердянський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, буд. 2-Б (дана адреса також зазначена у доданому рахунку-фактурі), вважає, що позивач виконав обов`язок і надіслав відповідний лист за юридичною адресою відповідача. Просить врахувати дані пояснення при ухваленні рішення та розглянути справу без участі представника позивача. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, документи подані всі, додаткові заяви та клопотання - відсутні.

В судове засідання 08.01.2020 представники сторін не з`явилися.

Представник позивача був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення останньому ухвал суду в даній справі.

На адресу суду від відповідача надійшли повідомлення пошти з позначками "адресат вибув" та "за зазначеною адресою не проживає".

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003).

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № , № вбачається, що станом на 31.10.2019 та на 27.11.2019 місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали від 30.10.2019 та від 27.11.2019 господарським судом у даній справі, а саме: 71153, Запорізька область, Бердянський район, с . Дмитрівка, вул . Леніна , буд . 2-Б .

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи № 908/3026/19.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 08.01.2020 представників сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що як зазначає позивач з метою придбання товарів він в особі своєї Філії - «Хлібна база» Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України уклав договір купівлі-продажу шляхом прийняття до виконання, а саме: 15.09.2011 відповідач на ім`я Філії надіслав рахунок-фактуру № 199 щодо придбання товарів - ремінь норний БКНЛ-65 300х5х70 та ковш норний 250 мм на суму 15282,46 грн. та рахунок-фактуру № 200 від 15.09.2011 на товар - болт корінний М0, гайка м10 на суму 1919,76 грн.

15.09.2019 Філією оплачено зазначені рахунки на суму 17748,22 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи банківською випискою з 15.09.2011 по 16.09.2011.

Позивач в позові вказує, що 16.10.2019 Філія надіслала на адресу відповідача лист-вимогу № 1, в якій просить погасити вказану заборгованість, проте станом на момент подачі позовної заяви заборгованість не погашена, заперечення щодо листа-вимоги № 1 відсутні. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17748,22 грн.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши та дослідивши надані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини щодо придбання товару у спрощений спосіб - шляхом виставлення до оплати рахунків-фактур № 199 від 15.09.2011 та № 200 від 15.09.2011 відповідачем позивачу.

Матеріали справи свідчать, що відповідач виписав для оплати позивачу наступні рахунки-фактури, а саме:

- рахунок-фактуру № 199 від 15.09.2011 на оплату товару - ремінь норний БКНЛ-65 300х5х70 у кількості 1, ковш норійний 260 мм у кількості 466,0 шт. на загальну суму з ПДВ 15828,46 грн. (рахунок дійсний протягом 3-х банківських днів);

- рахунок-фактуру № 200 від 15.09.2011 на оплату товару - болт норійний М10 у кількості 60,00 кг та гайка М10 у кількості 20,00 кг на загальну суму з ПДВ 1919,76 грн. (рахунок дійсний протягом 3-х банківських днів).

Докази у справі свідчать, що позивач здійснив оплату вищевказаних рахунків-фактур в повному обсязі на суму 15828,46 грн. та 1919,76 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача за 15.09.2011 та 16.09.2011 (а.с. 11-12). При цьому в призначенні платежів вказаної виписки зазначено: «попередня оплата за ремень та ковш зг. рах № 199 від 15.09.2011» та «попередня оплата за болт норійний зг. рах. № 200 від 15.09.2011».

До матеріалів справи позивачем надана копія листа-вимоги № 1 від 16.10.2019 на адресу відповідача, в якій позивач повідомляє, що станом на 16.10.2019 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільмет" наявна непогашена заборгованість у розмірі 17748,22 грн. згідно проплачених рахунків-фактур № 199 від 15.09.2011 та № 200 від 15.09.2011. При цьому вимагає погасити зазначену заборгованість не пізніше 7 днів з моменту отримання даної вимоги. Факт надіслання на адресу відповідача вказаного листа-вимоги підтверджується описом вкладення від 16.10.2019 (а.с. 15).

Приписами ч. 1 ст. 162 ГПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зі змісту поданої позивачем в даній справі позовної заяви вбачається, що позивач не обґрунтував підстави позову, тобто підстави для стягнення з відповідача заборгованості. В позові не вказано які конкретно обставини свідчать про виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 17748,22 грн., в тому числі про виникнення обов`язку оплатити вказану заборгованість.

Ані зі змісту поданої позовної заяви, ані зі змісту листа-вимоги № 1 від 16.10.2019 не вбачається, у зв`язку з якими обставинами (наприклад товар не був поставлений, позивач відмовився від поставки товару та вимагає повернення передоплати за товар або ін.) у відповідача виникла перед позивачем непогашена заборгованість в розмірі 17748,22 грн.

Також позовна заява не містить будь-якої інформації щодо виконання або невиконання відповідачем обов`язку з поставки оплаченого товару за рахунками-фактурами № 199 та № 200 від 15.09.2011, щодо листування сторін з приводу поставки товару, в тому числі звернення позивача з вимогою поставити товар у певний строк, або відмови від поставки товару, та відомостей про погодження строку поставки.

Ухвалою суду від 27.11.2019 запропоновано позивачу надати письмові пояснення, в яких обґрунтувати з посиланням на норми чинного законодавства України підстави стягнення з відповідача заборгованості в сумі 17748,22 грн. та отримання відповідачем листа-вимоги № 1 від 16.10.2019.

Проте, у додаткових поясненнях позивач не зазначив обставини, якими обґрунтовує заявлені в позові вимоги (правові підстави позову для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 17748,22 грн.). При цьому позивач не зазначив інформацію щодо отримання (неотримання) відповідачем листа-вимоги № 1 від 16.10.2019.

Крім того, матеріали справи свідчать, що оплату рахунків-фактур, виставлених відповідачем, позивач здійснив у вересні 2011 року, а з листом-вимогою № 1 про стягнення заборгованості звернувся до відповідача лише 16.10.2019 року. При цьому будь-яку інформацію про те, що відбувалося між сторонами протягом 8 років до надіслання листа-вимоги позивач також не зазначив ані в позовній заяві, ані в додаткових письмових поясненнях.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 922/4316/14 (3-670гс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не обґрунтував правові підстави поданого позову, а саме підстави стягнення з відповідача заборгованості в сумі 17748,22 грн., відтак не довів наявність порушення своїх прав.

За таких обставин, у задоволенні позову Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмет" про стягнення заборгованості в сумі 17748,22 грн. слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. покладаються на позивача у справі - Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України згідно із п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.01.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмет" про стягнення заборгованості в сумі 17748,22 грн. - відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. покласти на Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України.

Повне рішення складено - 13.01.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.