ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

20.01.2020 м.Дніпро Справа № 904/2793/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач у справі)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019

у справі № 904/2793/19

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юнова"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юнова" (49100, м. Дніпро, вул. Космічна, 115; )

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019 у справі №904/2793/19/19 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юнова" (49100, м. Дніпро, вул. Космічна, 115; ). Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці.

Ліквідатором ТОВ "Юридична фірма "Юнова" призначено Штельманчука Михайла Сергійовича.

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3, 4 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оприлюднено господарським судом Дніпропетровської області повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юнова" (49100, м. Дніпро, вул. Космічна, 115; ) банкрутом на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет.

Не погодившись із зазначеною постановою Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019, згідно якої просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження по справі №904/2793/19.

Також апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно якого зазначає, що з повним текстом даної постанови останній ознайомився лише 10.12.2019 після ознайомився з матеріалами справи. У зв`язку з зазначеним апелянт просить вважати строк на подання апеляційної скарги пропущеним з поважних причин.

Розглянувши матеріалами апеляційної скарги, суд вважає за необхідне залишити без руху апеляційну скаргу з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, яке обґрунтовано тим, що з повним текстом постанови останній ознайомився лише після ознайомлення з матеріалами справи 10.12.2019.

Суд апеляційної інстанції вважає, що скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з тексту постанови господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019 у справі № 904/2793/19/19 остання, у тому числі, направлялася на адресу ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка ним отримана 22.07.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить підпис особи про отримання. Також апеляційний суд зазначає, що попередні ухвали, у тому числі і ухвала пор відкриття провадження у справі про банкрутство від 09.07.2019, надсилалися на адресу апелянта, які також були ним отримані.

Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що електронна копія постанови господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019, у справі № 904/2793/19 внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та оприлюднена 18.07.2019.

Отже апелянт був обізнаний про відкрите провадження у справі №904/2793/19 про банкрутство ТОВ "Юридична фірма "Юнова"" та прийняття господарським судом Дніпропетровської області оскаржуваної постанови, а наведені ним доводи щодо несвоєчасного оскарження постанови місцевого господарського суду зумовлені не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру. Процесуальна бездіяльність апелянта не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Тому, наведені скаржником доводи щодо несвоєчасного оскарження постанови місцевого господарського суду апеляційний суд не визнає поважними.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про небхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку для можливості подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку, а також доказів, що підтверджують наведену інформацію.

За ст. 174 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 235, 258, ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019 по справі №904/2793/19 залишити без руху.

Скаржнику у строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку; докази, що підтверджують дату отримання копій оскаржуваних судових рішень суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз