РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2020Справа № 910/15680/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Маковій Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до Фізичної особи-підприємця Кондель Вікторії Валеріївни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 )

про стягнення 106 923,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Маковій Ігор Володимирович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Кондель Вікторії Валеріївни про стягнення 106 923,55 грн заборгованості за поставлений товар по договору поставки № 2/18 від 02.11.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання у повному обсязі щодо оплати поставленого товару за накладними по договору.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.11.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановив учасникам справи процесуальний строк для реалізації процесуальних прав.

Ухвала суду від 11.11.2019 про відкриття провадження у справі, згідно повідомлень про вручення поштового відправлення отримана відповідачем -18.11.2019, із адреси позивача повернена із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

03.12.2019 через канцелярію суду представник відповідача подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та клопотання про надання додаткового строку для написання відзиву.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.12.2019 суд залишив клопотання Фізичної особи-підприємця Кондель Вікторії Валеріївни про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін без задоволення, у задоволенні клопотання про надання відповідачу додаткового строку для написання відзиву та витребування документів відмовив у зв`язку із необґрунтованістю.

12.12.2019 відповідач через канцелярію суду подав пояснення по справі, відповідно до змісту якого заперечив проти наявності обов`язку щодо оплати товару на заявлену суму з огляду на те, що надані позивачем в якості доказів поставки накладні не містять обов`язкових реквізитів первинного документу відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», їх примірники та специфікація до договору відсутні у відповідача, до вартості товару безпідставно включено 20% ПДВ, в той час. як відповідач не є платником цього податку.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.11.2018 між позивачем - ФОП Маковій І.В. (постачальник за договором) та відповідачем - ФОП Кондель В.В. (покупець) був укладений договір поставки № 2/18, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця продукти харчування, а покупець - прийняти товар та оплатити його в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до цього договору.

Під додатками маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені постачальником замовлення покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються постачальником (п.1.2 договору).

Згідно п.5.2 договору, загальна сума договору складається з суми вартості товару, що поставляється згідно із видатковими накладними до договору протягом терміну його дії. Будь які накладні в яких зазначений товар, який є предметом даного договору, поставляється виключно в рамках даного договору.

Сторонами у п.6.1. 6.4 договору визначено, що розрахунок за кожну партію товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на поточний рахунок постачальника. Покупець зобов`язаний здійснити оплату товару не пізніше 14 календарних днів з дати приймання товару покупцем, що вказана у накладній.

За умовами п.7.2 договору, датою поставки і переходу права власності та всіх ризиків є при передачі товару на склад постачальника або покупця - дата накладної на відпуск товару покупцю, яка видається постачальником.

Додатковою угодою № 1 від 03.11.2018 до договору сторони визначили наступний порядок передачі товару та підтвердження передачі товару постачальником покупцю: постачальник виписує прибуткові/видаткові накладні від імені постачальника і зазначає в них в якості постачальника: «ТМ Мясна лавка» та/або «ФОП Маковій І.В.», покупець в підтвердження прийняття товару від постачальника у вказаних прибуткових/видаткових накладних зазначає в них в якості покупця: «ФОП Кондель В.В. р-н Рив`єра» та/або Кондель В.В. ». Вказані накладні є додатками до договору та достатнім, допустимим і належним доказом приймання-передачі товару за договором між сторонами. Також сторонами було зазначено, що на підписання вказаних накладних від імені і в інтересах сторін є особи, у т.ч. від покупця: Черкес Ю., Гусев О., Кондель В., зразки їх підписів та проставлено зразки печаток, які є обов`язковими у накладних.

Згідно положень п.12.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2019 року.

За накладними № 09072Р від 09.07.2019 на суму 8316,48 грн, № 1071Р від 10.07.2019 на суму 14571,36 грн, № 13071Р від 13.07.2019 на суму 3432,00 грн, № 16071Р від 16.07.2019 на суму 14254,66 грн, № 17071Р від 17.07.2019 на суму 7184,10 грн, № 17072Р від 17.07.2019 на суму 12990,60 грн, № 23071Р від 23.07.2019 на суму 16933,80 грн, № 23073Р від 23.07.2019 на суму 16680,30 грн, № 31071Р від 31.07.2019 на суму 7752,72 грн, № 02081Р від 02.08.2019 на суму 8281,20 грн, № 07081Р від 07.08.2019 на суму 19469,16 грн, № 10081Р від 10.08.2019 на суму 14478,72 грн, ; 13082Р від 13.08.2019 на суму 15269,40 грн, № 14081Р від 14.08.2019 на суму 24643,20 грн, № 15081Р від 15.08.2019 на суму 2205,00 грн, № 15082Р від 15.08.2019 на суму 22 250,00 грн, № 20083Р від 20.08.2019 на суму 18372,73 грн, № 29081Р від 29.08.2019 на суму 12184,86 грн, № 30081Р від 30.08.2019 на суму 18681,60 грн, № 05092Р від 05.09.2019 на суму 2520,00 грн, №13091Р від 13.09.2019 на суму 25 164,00 грн, всього на суму 288 301,09 грн.

Вказані накладні містять підписи та печатки як постачальника так і покупця, а також реквізити кому відпущено та від кого прийнято товар.

З пояснень позивача та відповідно до копій платіжних доручень, які долучені до позову встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату отриманого товару, всього на суму 181 377,54 грн, таким чином вартість товару, що залишилась неоплаченою становить 106 923,55 грн.

Згідно розрахунку позивача, неоплаченим у повному обсязі залишився товар по накладних № 23072Р, № 02081Р, №07081Р, №15081Р, №20083Р, №29081Р, №30081Р, № 05092Р, № 13091Р.

У позовній заяві позивач зазначає,що строк оплати за останню партію товару згідно накладної від 13.09.2019 відповідно до п.6.4 договору сплинув 27.09.2019, проте відповідач свої зобов`язання не виконав.

15.09.2019 між сторонами був підписаний Акт звірки взаєморозрахунків за договором № 2/18 від 20.11.2018 на суму 106 923,55 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у встановлений договором строк.

Долучені до матеріалів справи накладні, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень і скріплені печатками, які за формою та змістом відповідають додатковій угоді № 1 від 03.11.2018 до договору № 2/18 від 02.11.2018підтверджують факт поставки товару по договору на суму 288 301,09 грн., а платіжні доручення, з відповідним призначенням платежу є доказом часткової оплати прийнятого товару на суму 181 377,54 грн.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача станом на час звернення до суду за поставлений товар склала 106 923,55 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості за отриманий товар, в тому числі у визначені договором строки, суду не надано.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманого товару за накладними є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 106 923,55 грн. боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач всупереч вказаним вимогам свої доводи та пояснення щодо відсутності обов`язку оплати товар з підстав його неотримання, відсутності у нього первинних документів належними засобами доказування не довів.

Натомість у матеріалах справи наявні підписані та скріплені печатками відповідача накладні, які є первинними документами та підтверджуються факт поставки товару, у т.ч. на спірну суму, і відповідач не заявляє про їх підробку.

Крім того, часткова оплата товару по накладній № 23073 від 23.07.2019 за платіжним дорученням № 852 від 28.08.2019 також підтверджує факт отримання товару, його прийняття та обов`язок оплати, що спростовує доводи відповідача про протилежне. а також про відсутність у нього первинних документів по поставці на спірну суму.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Маковій Ігоря Володимировича є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позивач - ФОП Маковій І.В. має інвалідність ІІ групи відповідно до посвідчення № серія ААИ № 333573 від 16.12.2014 і згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1921,00 грн за розгляд цієї справи підлягає стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кондель Вікторії Валеріївни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Маковій Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 106 923 (сто шість тисяч дев`ятсот двадцять три) грн. 55 коп боргу.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кондель Вікторії Валеріївни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп судового збору.

4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак