РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2020Справа № 910/16963/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Нечая О.В., при секретарі судового засідання Грузькому Ю.О., розглянувши у загальному позовному провадженні справу № 910/16963/19

за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод»

(69600, Запорізька обл., місто Запоріжжя, просп. Соборний, будинок 8; ідентифікаційний код: 25480917)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Авто»

(01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 15/2; ідентифікаційний код: 36425268)

про стягнення грошових коштів в розмірі 17 792 857,64 грн,

Представники сторін:

від позивача: Скляров В.О., довіреність № 41 від 13.12.2019;

від відповідача: Томашевський В.А., довіреність № 16 від 30.04.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшли позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" про стягнення грошових коштів в розмірі 17792857,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 25072019-Нов про заміну одного зобов`язання іншим, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 17 792 857,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали.

16.12.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками та заява про виправлення описки в позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/16963/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.01.2019.

26.12.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

03.01.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

08.01.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/16963/19 до судового розгляду по суті.

У підготовче засідання 09.01.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому судовому засіданні 09.01.2020 присутнім представником позивача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.01.2020.

У судове засідання 16.01.2020 з`явився представник позивача, надав свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 16.01.2020 з`явився, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

22.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніверсум фінанс» (далі - компанія), Товариством з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Авто» (далі - відповідач, позичальник - 1) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький автомобілебудівний завод» (далі - позивач, позичальник - 2) було укладено Договір № 22/03/2012-1 (далі - Договір № 22/03/2012-1), за умовами якого його сторони підтверджують, що відповідно до Договору про відступлення права вимоги та заміни кредитора від 22.03.2019 (далі - Договір відступлення), укладеного між компанією та Акціонерним товариством «ОТП Банк» (первісний кредитор), компанія набула всі права грошової вимоги первісного кредитора до позичальника - 1 та позичальника - 2 за Генеральним договором про надання банківських послуг № CR 07-296/200 від 21.06.2007, укладеного між первісним кредитором, позичальником - 1 та позичальником - 2, з додатками, додатковими угодами та договорами про внесення змін до них (далі - Договір про фінансування) (п. 1 Договору № 22/03/2012-1).

За умовами пункту 2 Договору № 22/03/2012-1 сторони також підтвердили, що на дату підписання Договору відступлення загальний розмір заборгованості позичальника - 1 становив 355 857 152,73 грн, з якої:

- заборгованість по основній сумі кредиту: 316 037 823,71 грн;

- заборгованість по процентах: 19 069 696,61 грн;

- заборгованість по комісії: 19 924 632,20 грн;

- заборгованість по штрафам/пеням: 825 000,21 грн.

Заборгованість позичальника відсутня.

За умовами пункту 1.5 Договору № 22/03/2012-1 сторони домовились, що у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 604 Цивільного кодексу України з дати укладення цього Договору зобов`язання позичальника - 1 та позичальника - 2 за Договором про фінансування припиняються за домовленістю сторін шляхом заміни їх на зобов`язання позики. З дати укладення цього Договору вся сума заборгованості вважається безвідсотковою позикою, при цьому заборгованість вважається позикою, наданою позичальнику - 1 в сумі 355 857 152,73 грн (далі - позика).

Відповідно до пункту 2.1 Договору № 22/03/2012-1 сторони домовились, що позика буде повернута позичальником не пізніше 31.12.2019.

25.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юнівнерсум Фінанс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Авто» та Приватним акціонерним товариством «Запорізький автомобілебудівний завод» було укладено Договір про заміну одного зобов`язання іншим (новація) № 25072019-Нов (далі - Договір новації), за умовами якого сторони підтвердили, що відповідно до Договору № 22/03/2012-1 від 22,03.2019, загальний розмір заборгованості, що вважається безвідсотковою позикою, позичальника - 1 за Договором про фінансування становив 355 857 152,73 грн.

Згідно з п. 1.2 Договору новації, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фалькон-авто» і Приватне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод», відповідно до Договору № 22/03/2012-1 від 22.03.2019 виступили солідарними боржниками перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юнівнерсум Фінанс», Приватне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод» - Позичальник - 2 сплатив компанії частково суму позики - борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Авто» у розмірі 17 792 857,64 грн.

З дати укладення цього Договору сторони домовились зазначену вище оплачену позичальником - 2 компанії у розмірі 17 792 857,64 грн - вважати поворотною фінансовою допомогою, яку позичальник - 1 повинен повернути позичальнику - 2 у строк до 30.09.2019.

За умовами пункту 1.3 Договору новації сторони домовились, що у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 604 Цивільного кодексу України з дати укладення цього договору зобов`язання позичальника - 1 за первісним договором в частині повернення 17 792 857,64 грн вважається наданою поворотною фінансовою допомогою.

Позивач зазначає суду про те, що відповідачем не було вчасно повернуто позивачу грошові кошти в сумі 17 792 857,64 грн, чим порушено господарське зобов`язання та умови Договору новації.

Відповідач у своєму письмовому відзиві зазначає суду про те, що ним не заперечується факт наявності у нього заборгованості перед позивачем в розмірі 17 792 857,64 грн. Крім того, відповідач зазначає про те, що станом на дату подання позову до нього не надходило вимог від позивача щодо повернення вказаних коштів.

Оцінюючи подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За умовами частин 1 та 2 статті 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Як вже зазначалось судом вище, за умовами пункту 1.3 Договору новації сторони домовились, що у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 604 Цивільного кодексу України з дати укладення цього договору зобов`язання позичальника - 1 за первісним договором в частині повернення 17 792 857,64 грн вважається наданою поворотною фінансовою допомогою.

За умовами пункту 14.1.257 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються статтями 1046 - 1053 Цивільного кодексу України.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. ч. 1, 3 ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалось судом вище, згідно з п. 1.2 Договору новації, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фалькон-авто» і Приватне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод», відповідно до Договору № 22/03/2012-1 від 22.03.2019 виступили солідарними боржниками перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юнівнерсум Фінанс», Приватне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод» - Позичальник - 2 сплатив компанії частково суму позики - борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Авто» у розмірі 17 792 857,64 грн.

З дати укладення цього Договору сторони домовились зазначену вище оплачену позичальником - 2 компанії у розмірі 17 792 857,64 грн - вважати поворотною фінансовою допомогою, яку позичальник - 1 повинен повернути позичальнику - 2 у строк до 30.09.2019.

Щодо доводів відповідача про те, що станом на дату подання позовної заяви позивачем не було направлено відповідачу вимоги про повернення грошових коштів в сумі 17 792 857,64 грн, суд зазначає насутпне.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання з повернення позивачу поворотної фінансової допомоги в розмірі 17 792 857,64 грн в строк до 30.09.2019, а відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується факт наявності заборгованості перед позивачем в розмірі 17 792 857,64 грн.

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам сторін, суд дійшов висновку що позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, покладені в основу позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір в розмірі 266 892,86 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись cтаттями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 15/2; ідентифікаційний код: 36425268) на користь Приватного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівний завод" (69600, Запорізька обл., місто Запоріжжя, просп. Соборний, будинок 8; ідентифікаційний код: 25480917) заборгованість в розмірі 17 792 857 (сімнадцять мільйонів сімсот дев`яносто дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім) грн 64 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 266 892 (двісті шістдесят шість тисяч вісімсот дев`яності дві) грн 86 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21.01.2020.

Суддя О.В. Нечай