ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 січня 2020 р. Справа № 926/2381/19

Господарський суд Волинської області у складі: судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання (помічника судді) Євтушик О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали по справі справи №926/2381/19

за позовом Чернівецької міської ради, м.Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Вест Ойл Груп", м.Луцьк

про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 117 033,59 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

14.11.2019 на адресу Господарського суду Волинської області на виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області надійшли за підсудністю матеріали позовної заяви № 01/0218/2789 від 23.10.2019 Чернівецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Вест Ойл Груп" про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 117 033,59 грн.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач користується земельною ділянкою по вул. Хотинській, 53-А у м.Чернівці без правовстановлюючих документів - без укладеного договору. На підставі ст.1212 ЦК України просить стягнути з відповідача 117 033,59 грн.

Ухвалою від 15.11.2019 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрити провадження у справі; розгляд справи призначити на 11.12.2019; запропонувати сторонам подати суду у строк до 09.12.2019 року: позивачу: будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності); відповідачу: відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності); докази направлення відзиву позивачу; позивачу (на власний розсуд): відповідно до ст. 166 ГПК України подати відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву.

25.11.2019 на адресу Господарського суду Волинської області надійшло клопотання представника позивача - Чернівецької міської ради № 01/02-18-10708/1 від 25.11.2019, в якому представник позивача у справі просив суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції та визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час судового засідання, зокрема, Чернівецький окружний адміністративний суд (58001, м. Чернівці, вул. Садова, 1-I).

Ухвалою суду від 26.11.2019 клопотання представника позивача - Чернівецької міської ради про участь у судовому засіданні 11.12.2019 по справі № 926/2381/19 в режимі відеоконференції було задоволено; доручено Чернівецькому окружному адміністративному суду забезпечити проведення 11.12.2019 о 10:30 год. в режимі відеоконфенції в приміщенні суду судового засідання по справі № 926/2381/19.

09.12.2019 представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву №б/н від 09.12.2019, в якому останній не погоджується з позовними вимогами Чернівецької міської ради. Вказує, що згідно з позовними вимогами Чернівецька міська рада просить стягнути з ТОВ "Дельта Вест Ойл Груп" безпідставно збережені кошти за використання земельною ділянкою без укладення договору оренди землі за період з 05 червня 2016 року по 04 червня 2019 року. Позивач звернувся до суду 24 жовтня 2019 року. Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зазначає, що державний контроль за використанням та охороною земель покладено на органи місцевого самоврядування, в даному випадку - на Чернігівську міську раду, яка своїм рішенням надала відповідачу згоду на виготовлення землевпорядної документації щодо укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно із ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Отже, ТОВ "Дельта Вест Ойл Груп" заявляє щодо спливу позовної давності в частині заявлених позивачем позовних вимог про стягнення збитків за період з 05 червня 2016 року по 23 жовтня 2016 року включно.

Крім того, відповідач вказує, що з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 28 травня 2019 року, речове право на земельну ділянку за адресою місто Чернівці, вулиця Хотинська 53 А, кадастровий номер ділянки :41:007:0051, було зареєстрованим за Спільним українсько-англійським підприємством "Західна нафтова група" у формі товариства з обмеженою відповідальністю. Вказане підприємство у період 2016 - 2019 роки сплачувало до місцевого бюджету міста Чернівців грошові кошти за користування вказаною земельною ділянкою у формі земельного податку. Згідно з платіжними дорученнями за період з червень 2016 року по червень 2019 року СП "Західна нафтова група" у формі ТОВ сплатило до місцевого бюджету 15 894,12 грн. Стверджує, що розрахунок безпідставно збережених грошових коштів, що заявлений Чернівецькою міською радою у позові, не враховує факт надходження до місцевого бюджету міста Чернівці плати за користування земельною ділянкою за адресою: місто Чернівці, вулиця Хотинська 53 А.

Також, 09.12.2019 представником відповідача було подано суду клопотання від 09.12.2019, в якому на підставі ст.50 ГПК України він просив залучити до участі у справі третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Спільне підприємство "Західна нафтова група" у формі ТОВ. Вказував, що відповідно до витягу із Статуту ТОВ "Дельта Вест Ойл Груп" останнє створено внаслідок реорганізації Спільного українсько-англійського підприємства "Західна нафтова група" у формі ТОВ шляхом виділення та є його правонаступником в частині права власності об`єктами нерухомості, в тому числі у Чернівецькій області: автозаправна станція за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Хотинська 53 А. Як вбачається з пункту 3 додатка 3 до рішення Чернівецької міської ради від 29.05.2005 № 841 земельна ділянка за адресою: м. Чернівці, вул. Хотинська, 53 А була включена до списку земельних ділянок для розміщення автозаправних станцій у місті Чернівці. Користувач земельної ділянки - СП "Західна нафтова група" у формі ТОВ. За інформацією, отриманою від СП "Західна нафтова група" у формі ТОВ, останнє у період червень 2016 року - червень 2019 року сплачувало до місцевого бюджету міста Чернівці плату за користування земельною ділянкою: м. Чернівці, вул. Хотинська 53 А. Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру станом на 28 травня 2019 року речове право на земельну ділянку за адресою місто Чернівці, вулиця Хотинська 53 А, кадастровий номер ділянки :41:007:0051 було зареєстрованим за Спільним українсько-англійським підприємством "Західна нафтова група" у формі ТОВ. А тому вважав, що рішення у справі безпосередньо впливатиме на права та інтереси Спільного підприємства "Західна нафтова група" у формі ТОВ.

Представник відповідача в судове засідання 11.12.2019 не з`явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні 11.12.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав; зазначив, що від відповідача на його адресу відзив на позовну заяву не надходив, в зв`язку з цим не може надати суду пояснення на заперечення відповідача.

Щодо задоволення клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи представник позивача заперечував, посилаючись на відсутність підстав для залучення третьої особи.

Відповідно до ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

У клопотанні від 09.12.2019 про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, представник відповідача не навів обставин та не зазначив, яким чином рішення суду у справі про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати з фактичного землекористувача - ТОВ "Дельта Вест Ойл Груп" може вплинути на права та обов`язки Спільного українсько-англійського підприємства "Західна нафтова група" у формі ТОВ.

Із змісту позовної заяви випливає, що право власності на АЗС по вул.Хотинська, 53 А у місті Чернівці зареєстровано за ТОВ "Дельта Вест Ойл Груп" і саме воно є фактичним користувачем земельної ділянки, який не сплачує за користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Вест Ойл Груп" про залучення до участі у справі третьої особи було залишено судом без задоволення.

Оскільки відзив на позов відповідач надіслав позивачу лише 09.12.2019, для надання позивачу можливості ознайомитися з відзивом на позов розгляд справи було відкладено на 10.01.2020.

В судове засідання 10.01.2020 представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення сторін про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 213, № 205.

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в судовому засіданні 10.01.2020, судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

Як вбачається з пункту 3 додатка 3 до рішення Чернівецької міської ради від 29.09.2005 №841, земельна ділянка за адресою вул.Хотинська, 53-А була включена до списку земельних ділянок для розміщення автозаправочних станцій у місті Чернівці.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.08.2019 №177783495 на підставі рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2008 за вказаною адресою за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Вест Ойл Груп» зареєстровано право власності на автозаправочну станцію загальною площею 36,4кв.м., дата реєстрації - 26.09.2013.

Згідно з пунктом 3 додатка 3 до рішення міської ради від 25.07.2013 №939 відповідачу надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду за адресою: м. Чернівці, вул. Хотинська, 53-А.

Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який виданий відділом у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 28.05.2019р. №870, за адресою м.Чернівці, вул.Хотинська, 53-А сформовано земельну ділянку площею 0,0326 га з кадастровим номером :41:007:0051.

У зв`язку із неоформленням відповідачем права користування земельною ділянкою на правах оренди, виконавчим органом Чернівецької міської ради - департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради було надіслано землекористувачу листа від 28.05.2019 №04/1-08/1-1769 з пропозицією оформити таке право та сплатити кошти за її використання.

Згідно з інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно станом на 16.08.2019 право оренди на зазначену земельну ділянку за відповідачем не зареєстровано, а кошти не сплачені.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Матеріали справи свідчать, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці з 26.09.2013 (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Чернівецькою міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відповідачем не спростовано факт користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно з статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

З огляду на викладене, ТзОВ "Дельта Вест Ойл Груп", як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є ні власником, ні постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Як вбачається з розрахунку, доданого до матеріалів справи, позивач нараховує відповідачу за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати за період з 05.06.2016 по 04.06.2019 в розмірі 117 033,59 грн., виходячи з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Витяг про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 326 м.кв., кадастровий номер :41:007:0051, додано до матеріалів справи (а.с. 15).

Зважаючи на те, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, він зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.01.2019 у справі № 916/2927/17).

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Таким чином, позовні вимоги заявлені поза межами строків позовної давності не підлягають задоволенню у зв`язку із спливом цього строку, що є підставою для відмови у задоволенні позову (частина 4 статті 267 ЦК України).

У відповідності до частин 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В матеріалах справи міститься відзив відповідача, в якому відповідач заявляє про застосування позовної давності до вимоги щодо частини позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 05.06.2016 по 23.10.2016.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду 24.10.2019 року.

За таких обставин в позові про стягнення 14 340,97 грн. (101,709 х 141=14 340,97 (грн.), де 101,709 - розмір орендної плати за один день, 141 - кількість днів) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 05.06.2016 по 23.10.2016 слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Частина 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Станом на 28 травня 2019 року речове право на земельну ділянку за адресою місто Чернівці, вулиця Хотинська 53А, кадастровий номер ділянки :41:007:0051 було зареєстровано за Спільним українсько-англійським підприємством "Західна нафтова група" у формі товариства з обмеженою відповідальністю. Вказане підприємство у період 2016 - 2019 роки сплачувало до місцевого бюджету міста Чернівців грошові кошти за користування вказаною земельною ділянкою у формі земельного податку. За період червень 2016 року - червень 2019 року СП "Західна нафтова група" у формі ТОВ сплачено до місцевого бюджету 15 894,12 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 3461 від 29.07.2016, № 3606 від 29.08.2016, № 3823 від 29.09.2016, №3938 від 27.10.2016, №4153 від 30.11.2016, №4278 від 28.12.2016, №92 від 30.01.2017, №226 від 27.02.2017, №307 від 29.03.2017, № 407 від 28.04.2017, №546 від 30.05.2017, №9 від 30.06.2017, №156 від 28.07.2017, №295 від 30.08.2017, №407 від 22.09.2017, №198 від 27.10.2017, №386 від 29.11.2017, №527 від 28.12.2017, №1819 від 30.01.2018, № 1913 від 27.02.2018, № 2052 від 29.03.2018, № 2164 від 27.04.2018, №2268 від 29.05.2018, №2377 від 26.06.2018, №2512 від 27.07.2018, №2666 від 27.08.2018, №2793 від 28.09.2018, №2912 від 26.10.2018, №3031 від 29.11.2018, №11 від 27.12.2018, №53 від 29.01.2019, №145 від 28.02.2019, №242 від 28.03.2019, №346 від 26.04.2019, №17947 від 30.05.2019, №17980 від 27.06.2019, №18157 від 30.07.2019 (а.с. 75-111).

Позивач, звертаючись з позовом до суду та заявляючи до стягнення 117 033,59 грн., не врахував факт сплати попереднім землекористувачем коштів у розмірі 15 894,12 грн.

Враховуючи факт сплати попереднім землекористувачем - Спільним українсько-англійським підприємством "Західна нафтова група" у формі товариства з обмеженою відповідальністю коштів за користування вказаною земельною ділянкою у формі земельного податку за спірний період, в позові про стягнення 15 894,12 грн. слід також відмовити.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати до задоволення підлягає частково - за період з 24.10.2016 по 04.06.2019 на суму 86 798,50 грн. (117 033,59- 14 340,97 - 15 894,12).

У зв`язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 206, 256, 257, 261, 267, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, ст. ст. 80, 93, 120, 122-125, 152 Земельного кодексу України, ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5, 271 Податкового кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Вест Ойл Груп" (43023, Волинська область, м. Луцьк, вул. Єршова, 1, ) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, ) 86 798 грн. 50 коп. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, 1 424 грн. 81 коп. витрат пов`язаних з оплатою судового збору.

3. В позові про стягнення 30 235 грн. 09 коп. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 13.01.2020.

Суддя І. О. Якушева

Примірник рішення надіслати:

- Чернівецькій міській раді (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, );

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта Вест Ойл Груп" (43023, Волинська область, м. Луцьк, вул. Єршова, 1, ).