ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13.01.2020м. ДніпроСправа № 904/149/20

Суддя Бєлік В.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства "Фрунзенське ЖКП", смт. Широке, Дніпропнтровська область

до Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Широке, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 101 042,11 грн. за договором № 58-Т на відпуск теплової енергії для потреб опалення від 22.02.2017 року.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Фрунзенське ЖКП" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області заборгованість за Договором № 58-Т на відпуск теплової енергії для потреб опалення від 22.02.2017 року на загальну суму 101 042,11 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 67 821,71 грн.;

- пеню у розмірі 8 858,97 грн.;

- 3% річних у розмірі 5 736,45 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 18 624,98 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на невиконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором № 58-Т на відпуск теплової енергії для потреб опалення від 22.02.2017 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, встановлених при подані позовної заяви, виходячи з наступного.

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Приписами ч. 1 п. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору встановлено в статті 6 Закону України "Про судовий збір".

Частиною другою статті 4 даного Закону встановлено розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Виходячи з вище наведених норм законодавства, до позовної заяви (заяви, скарги) додається саме платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором, та відповідні документи подаються до господарського суду в оригіналі.

Відповідно до довідки Господарського суду Дніпропетровської області № 1/20 від 08.01.2020 року платіжне доручення № 648 від 19.12.2019 року про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн. було використано в справі № 904/6209/19.

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов`язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов`язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Бєлік