ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 січня 2020 р. Справа № 903/883/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка», м.Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-Зерно- Продукт», с.Липляни, Ківерцівський район, Волинська область

про стягнення 33 301 грн. 61 коп.

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» в позовній заяві від 07.11.2019 №1-4/502 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-Зерно-Продукт» 33 301 грн. 66 коп. в т. ч. 29 754 грн. 00 коп. основного боргу, 1 884 грн. 70 коп. пені, 1 662 грн. 96 коп. 30% річних та витрати зі сплати судового збору.

Позовна заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №КВ-ВР-2-2-2091 від 19.08.2019 зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та право подати відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь позивача, заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 08.11.2019 року направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичні адреси сторін

Відповідач ухвалу суду отримав 14.11.2019 року, позивач - 21.11.2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №040, №032 .

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Від відповідача 03.12.2019 надійшло клопотання, а саме: платіжне доручення №2300 від 02.12.2019 року про погашення основного боргу в сумі 29 754,00 грн., просив суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що 19.08.2019 року між позивачем та відповідачем укладений договір поставки №КВ - ВР-2-2-2091 .

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору поставки №КВ - ВР-2-2-2091 від 19.08.2019 року.

Згідно п.п. 1.1, договору ТзОВ «Агротехніка» (Позивач, Постачальник) зобов`язується поставити ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт» (Відповідач, Покупець) товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар в асортименті, кількості та за цінами, викладеними в додатках до цього договору, які є невідємною частиною даного Договору.

Докази про припинення дії чи зміну умов Договору в матеріалах справи відсутні.

19.08.2019р. між ТзОВ «Агротехніка» та ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт» укладено Специфікацію №1 від 19.08.2019р. до вищевказаного Договору на поставку Товару, а саме: жита в кількості 400+-10%т, вартістю 4 800,00 грн. за тону.

Відповідно до п.7 Специфікації сторони передбачили, що оплата товару повинна здійснюватися шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом двох банківських днів по факту поставки товару та надання видаткових накладних.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

На виконання умов договору Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на суму 2 095 680,00грн, що підтверджується накладними - №3818 від 20 серпня 2019 року 29,34т вартістю 140 832,00грн.; - №3819 від 20 серпня 2019 року 27,7т вартістю 132 960,00грн.; - №3820 від 20 серпня 2019 року 31,8т вартістю 152 640,00грн.; - №3822 від 20 серпня 2019 року 32,86т вартістю 157 728,00грн.; - №3836 від 21 серпня 2019 року 31,5т вартістю 151 200,00грн.; -№3837 від 21 серпня 2019 року 32,52т вартістю 156 096,00грн.; - №3838 від 21 серпня 2019 року 29,48т вартістю 141 504,00грн.; - №3839 від 21 серпня 2019 року 26,64,т вартістю 123 072,00грн.; - №3853 від 22 серпня 2019 року 32,66т вартістю 156 768,00грн.; - №3854 від 22 серпня 2019 року 32,32т вартістю 155 136,00грн.; - №3877 від 23 серпня 2019 року 33,48т вартістю 160 704,00грн.; - №3882 від 23 серпня 2019 року 34,12т вартістю 163 776 ,00грн.; - №3887 від 23 серпня 2019 року 33,86т вартістю 162 528,00грн. та №3888 від 23 серпня 2019 року 29,32т вартістю 140 736,00грн.

Отриманий товар відповідач оплатив частково на суму 2 065 926,00грн., в наслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість: 29 754,00грн.

Відповідні обставини сторонами не заперечуються.

Оплата відповідачем суми основного боргу в сумі 29 754,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №2300 від 02.12.2019 року.

Щодо стягнення з відповідача 1 662,96 грн. 30% річних, нарахованих за період з 29.08.2019 по 04.11.2019р. та 1 884.70 грн. пені за період з 29.08.2019 по 04.11.2019р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р. (зі змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що за порушення термінів оплати Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облвкової ставки НБУ, що діяла протягом затримки платежу, від суми боргу за кожен день прострочення, а також вартість товару з врахуванням встановленого індексу інфляції та 30% річних від простроченої суми за кожен день затримки.

Отже, сплата пені та 30 % річних є договірним зобов`язанням відповідача.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Нараховані Позивачем пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 1 884,70 грн. та 30% річних в сумі 1 662,96 грн. від простроченої суми за період з 29.08.2019р. по 04.11.2019р. підлягають до стягнення з Відповідача згідно п. 8.2 Договору.

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Беручи до уваги відсутність клопотання позивача про повернення судового збору з бюджету, то сума судового збору поверненню з держбюджету не підлягає.

Позивач просить суд стягнути 1 921 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору, із відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" була направлена відповідачу 07.11.2019.

07.11.2019 позовна заява надійшла на адресу Господарського суду Волинської області.

Ухвалою суду від 08.11.2019 судом було відкрито провадження у справі.

Суму заборгованості в розмірі 29 754,00 грн. відповідач перерахував позивачу 02.12.2019, тобто вже після надіслання позовної заяви до суду.

Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, то витрати, повязані з оплатою судового збору, в розмірі 1921 грн., слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

у х в а л и в:

1. Позов задоволити.

2. Провадження у справі в частині з стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-Зерно-Продукт`суми основного боргу в розмірі 29 754,00 закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-Зерно-Продукт» (45295, Волинська обл., Ківерцівський район, с. Липляни, вул. Козацька, буд. 22 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» (43026, м. Луцьк, вул. Єршова, 11 ) 1 884,70 грн. - пені, 1 662,96 грн. 30% річних та 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду

апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя М. С. Шум