РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.01.2020Справа № 910/15108/19
За позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 42154,19 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення вартості нестачі вантажу при його перевезенні залізницею у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем його обов`язків перевізника.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав (підтверджено відкритими відомостями по пошуку у базі Укрпошти поштового відправлення за номером 926, у якому Відповідачу направлялася ухвала), проте у встановлений строк відзиву на позов не подав. Також відзив на позов не надійшов від Відповідача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі. Відтак, оскільки Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, але відзиву не подав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Контракту від 03.07.2019 №BASIS-ILYICH 01-19 (далі - Контракт), укладеного між Позивачем, як покупцем, та BASIS Trade AG, як продавцем, останнім було здійснено поставку вугілля Позивачу (експедитор ТОВ «Метінвест-Шиппінг», договір №1-01/13-ЖД/180 від 01.01.2013) залізничним транспортом на підставі укладеного між Позивачем та Відповідачем, як перевізником, договору № 00039/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018, за накладною № 40825841 у вагонах, зокрема, № 53498069, 54039425, 62119573 сполученням Миколаїв-Вантажни - Асланове. Судом досліджено указану накладну, та встановлено, що вона оформлена належним чином відповідно до Правил оформлення перевізних документів (затв. наказом Мінтрансу України 21.11.2000 N644 у редакції наказу Мінінфраструктури України від 08.06.2011 N138).

22.07.2019 на станції Асланове на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було перевірено кількість та масу вантажу, що зазначені у вищевказаній накладній та вагонах, та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у цій накладній по вказаних вище вагонах, про що зроблено відповідну відмітку у накладній та про що складено комерційні акти №№ 485002/739, /740 та /741 на підставі ст. 129 Статуту Залізниць та п. 2 Правил складання актів (затв. наказом Мінтранспорту України від 28 травня 2002 р. N 334).

Так, у комерційному акті №485002/739 зазначено, що комісією проводилось контрольне зважування вагона № 53498069 і його огляд, та комісією було встановлено, що навантаження в вагоні нижче рівня бортів на 200-300мм, розрівнене; поверхня вантажу маркована вапном крапельно; по ходу поїзда по середині над 7 люком виїмка розміром 1800мм*1500мм*500мм в глибину вагона; маркування порушено; вагон прибув технічно справний, протікання вантажу нема; зважуванням встановлено, що фактична маса вантажу менше документу на 1750 кг; при повторному зважуванні нестача підтвердилась.

У наступному комерційному акті №485002/740 також зазначено, що комісією проводилось контрольне зважування вагона №54039425 і його огляд, та комісією було встановлено, що навантаження в вагоні нижче рівня бортів на 200-300мм, розрівнене; поверхня вантажу маркована вапном крапельно; по ходу поїзда з лівої сторони над 1-3 люками виїмка розміром 4500мм*2500мм*600мм в глибину вагона; маркування порушено; вагон прибув технічно справний, протікання вантажу нема; зважуванням встановлено, що фактична маса вантажу менше документу на 6100 кг; при повторному зважуванні нестача підтвердилась.

У ще одному комерційному акті №485002/741 також зазначено, що комісією проводилось контрольне зважування вагона №62119573 і його огляд, та комісією було встановлено, що навантаження в вагоні нижче рівня бортів на 200-300мм, розрівнене; поверхня вантажу маркована вапном крапельно; по ходу поїзда з лівої сторони над 3-5 люками виїмка розміром 4500мм*1500мм*400мм в глибину вагона; маркування порушено; вагон прибув технічно справний, протікання вантажу нема; зважуванням встановлено, що фактична маса вантажу менше документу на 4800 кг; при повторному зважуванні нестача підтвердилась.

Судом вказані комерційні акти досліджено та встановлено, що вони оформлені належним чином з дотриманням вимог указаних Правил складення актів.

Розрахунок вартості нестачі вантажу, наведений Позивачем у позові, судом перевірено, визнано обґрунтованим та арифметично правильним, зокрема оскільки Позивачем було враховано норми недостачі, передбачені Правилами видачі вантажів (затв. наказом Мінтранспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644), та оскільки розрахована Позивачем вартість нестачі обрахована без перевищення розміру нестачі, який вказаний у комерційних актах.

Вартість недостачі вантажу є доведеною наступними документами у сукупності: контрактом на поставку вугілля від 03.07.2019 №BASIS-ILYICH 01-19 з додатком - специфікацією, інвойсом від 13.07.2019 на поставку вугілля на суму 1570181,11 евро (виписаний у межах контракту), проведеним банком платіжним дорученням в іноземній валюті від 02.08.5019 (оплата вантажу по контракту та згідно вказаної у інвойсі сумі).

Вказані документи суд приймає на доведення вартості вантажу. Судом також враховано, що ці надані Позивачем докази є більш вірогідними на доведення вартості вантажу, так як жодним чином не спростовані з боку Відповідача.

Отже, за розрахунком Позивача, який не спростований Відповідачем, перевірений та визнаний обґрунтованим судом, загальна сума недостачі складає 42154,19 грн.

За приписами ст.ст. 909, 920 та 924 ЦК України перевізник має відповідати за нестачу прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях і несуть відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами перевезення іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України, за нестачу прийнятого до перевезення вантажу перевізник несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від нього причин.

За приписами п. (б) ст. 130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Документи, які необхідні за вказаними вимогами ст. 130 Статуту залізниць України, описані вище в рішенні суду та залучені до справи.

Судом встановлено, що дійсний одержувач вантажу - Позивач, як покупець за Контрактом, а вказаний у вищеописаній залізничній накладній ТОВ «Метінвест-Шіппінг» є експедитором, який діяв в інтересах та за дорученням Позивача на підставі укладеного з Позивачем договору транспортного експедирування №1-01/13-ЖД/180 від 01.01.2013).

За приписами ст.ст. 224, 225 ГК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Вину у недостачі спірного вантажу на суму 42154,19 грн., внаслідок його не збереження, яка є доведеною з огляду на обставини, встановлені вищеописаними комерційними актами (виїмки у вантажі де відкриваються люки, маркування порушено, протікання вантажу нема, вагони технічно справні, перевантажування здійснювалось Відповідачем на його станції, після повторного перевантажування нестача підтвердилася) Відповідач перед судом належними засобами доказування не спростував і також не довів, що нестача вантажу виникла з незалежних від Відповідача причин.

З огляну на все вищенаведене позовні вимоги про стягнення суми вартості нестачі вантажу визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ідентифікаційний код 00191129) 42154 (сорок дві тисячі сто п`ятдесят чотири) грн. 19 коп. вартості нестачі вантажу, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.