ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020м. ДніпроСправа № 904/4959/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", м.Кривий Ріг

про стягнення 160 861,05 грн.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", м.Кривий Ріг про стягнення 160 861,05 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2019 позовну заяву залишено без руху.

14.11.2019 до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 18.11.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 18.11.2019 судом для подання відповідачем відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору про закупівлю послуг за державні кошти №254 від 01.08.2018 в частині повного та своєчасного розрахунку.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позов не надав, разом з тим, заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що Державний вищий навчальний заклад "Криворізький національний університет є бюджетною організацію та залежить від надходжень коштів з державного бюджету, а позивачем не доведено завданих йому збитків, внаслідок порушення зобов`язань відповідачем.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 123161,75 грн., а також інфляційної складової у розмірі 3 818,01 грн. та 3% річних у розмірі 2844,53грн., 22 415,44 пені та 7% штрафу в розмірі 8 621,32 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (який обсяг теплової енергії був поставлений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (який обсяг теплової енергії і в які строки був оплачений), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Публічним акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль") (надалі - учасник) та Державним вищим навчальним закладом "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (надалі - замовник) було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 254 від 01.08.2018 (надалі - договір).

Згідно з п. 10.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.03.2018, але в будь якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань.

Пунктом 1.1 договору визначено, що учасник зобов`язується у період до 31.12.2018 надати замовнику послуги, зазначені в п. 1.2 договору (пара, гаряча вода та пов`язана продукція), а замовник прийняти і оплатити такі послуги по встановленим тарифам в строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 5.1 договору, строк (термін) наданих послуг: від 01.01.2018 до 31.12.2018.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що оплата за теплову енергію здійснюється замовником виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію, що підтверджується актом здачі-приймання робіт №5642 від 31.12.2018 на суму 129 184,63 грн. (а.с.16).

Відповідач частково розрахувався з позивачем, непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 123 161,75 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з купівлі-продажу теплової енергії.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 4.1 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 123 161,75 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2.6 договору, за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості послуг, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

На підставі п. 7.2.6. договору, позивачем нараховано пеню в розмірі 22 415,44 грн. за період з 15.01.2019 по 16.07.2019 та штраф в розмірі 8621,32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, господарський суд зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 22 415,44 грн. та штрафу в розмірі 8621,32 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2844,53 грн за період з 15.01.2019 по 23.10.2019 та інфляційних втрат у сумі 3818,01 грн за період лютий-червень 2019.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат є вірними.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних в розмірі 2844,53 грн., інфляційних в розмірі 3818,01 грн. підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій з посиланням на те, що він є бюджетною організацією.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами винятковості даного випадку, що заявлена до стягнення сума штрафних санкцій є надмірно великою, а також те, що прострочка виконання сталася з незалежних від нього причин.

Посилання відповідача на те, що він є бюджетною організацією, суд відхиляє та зазначає, що Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права (постанова Верховного Суду від 07.11.2019 №916/1345/18).

Суд не застосовує до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові №923/227/18 від 18.12.2018, на яку посилається відповідач, оскільки обставини справи є різними. Так, в абзаці 17 постанови Верховного Суду від 18.12.2018 зазначено, що зменшуючи розмір стягуваної пені суди виходили з того, що заборгованість була повністю погашена до звернення позивача до суду, та з незначним простроченням.

Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідач суму основного боргу не сплатив, а прострочення сплати триває більше року.

За таких обставин, у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення, слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг звернулось до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", м.Кривий Ріг - задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 11; ідентифікаційний код: 37664469) в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (місцезнаходження: 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Невська, буд. 3; ідентифікаційний код: 37861922) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код: 00130850) суму основного боргу у розмірі 123161,75 грн., пеню в розмірі 22415,44 грн., 3% річних в розмірі 2844,53грн., інфляційні в розмірі 3818,01 грн., 7% штрафу в розмірі 8621,32 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2412,92 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 17.01.2020

Суддя С.В. Мартинюк