СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" січня 2020 р. Справа № 905/1329/19

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Шутенко І.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м. Родинське, м. Покровськ, Донецька область (вх. №220 Д/2) на рішення, ухвалене Господарським судом Донецької області о 14 годині 47 хвилин 20.11.2019 (повний текст рішення складено та підписано 02.12.2019) у складі судді Паляниці Ю.О., у справі №905/1329/19,

за позовом Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м. Покровськ, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське", м. Покровськ, Донецька область

про стягнення 407769838,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" про стягнення заборгованості, що утворилась за господарськими договорами, в сумі 407769838,47 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" про стягнення заборгованості, що утворилась внаслідок неналежного виконання обов`язків за господарськими договорами, в сумі 407769838,47 грн.

Висновки суду мотивовані тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача перед Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська" заборгованості у розмірі 407769838,47 грн. за господарськими договорами, а також настання строку для виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" відповідних платіжних зобов`язань.

Зокрема судом було зазначено про те, що заявлену до стягнення суму відображають лише журнали-ордери, які по своїй суті не є первинними документами. В той же час, акти здавання-приймання робіт (надання послуг), видаткові накладні, акти приймання-передачі вугільної продукції, рахунки-фактури, залізничні накладні, посвідчення якості, довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ форми КБ-3, акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, розрахунки загальновиробничих витрат по локальному кошторису №2-1-1, підсумкові відомості ресурсів надані Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська" вибірково та з їх змісту не слідує виникнення у відповідача обов`язку щодо оплати заборгованості саме у розмірі 407769838,47 грн.

Крім того, судом розглянуто заяву відповідача про застосування позовної давності та зазначено, що у зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 407769838,47 грн., вона залишається судом без задоволення.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Донецької області, Державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська" звернулось до Східного апеляційного господарськогот суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" на користь Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" заборгованість за господарськими договарами в сумі 407769838,47 грн. Скаржник просить врахувати скрутний фінансовий стан на підприємстві та з обачливістю поставитись до відстрочення сплати судового збору.

В мотивувальній частині апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення господарського суду від 20.11.2019 отримав 17.12.2019, у зв`язку з чим вважає, що має право на поновлення пропущеного строку.

Вважає рішення суду першої інстанції прийнятим за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що господарський суд першої інстанції прийшов помилкового висновку, що надані позивачем докази не є первинними документами. Крім того, судом не враховано, що відповідачем не заперечувався факт укладання договорів між сторонами, а також не спростовано факту утворення заборгованості в сумі 407769838,47 грн.

Вважає, що судом першої інстанції не мотивовано відмову в долученні до матеріалів справи доказів щодо вилучення та знищення господарських договорів, укладених між позивачем та відповідачем по справі.

Розглянувши матеріали пеляційної скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвлено господарським судом першої інстанції 20.11.2019 (повний текст оскаржуваного рішення складено 02.12.2019), отже, строк на подання апеляційної скарги сплив 23.12.2019 (оскільки останній день припадає на 22.12.2019 - вихідний день).

В матеріалах апеляційної скарги зазначено, що копію рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі №905/1329/19 апелянт отримав 17.12.2019. На підтвердження зазначеної обставини скаржником до матеріалів апеляційної скарги додано копію оскаржуваного судового рішення з відміткою про його отримання ДВ "Вугільна компанія "Краснолиманська" та копією журналу реєстрації вхідної кореспонденції підприємства.

Крім того, факт отримання копії оскаржуваного рішення позивачем 17.12.2019 підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи (а.с. 78 т. 18).

Суддя-доповідач, розглянувши вказане клопотання про поновлення строку зазначає, що обставини пропуску строку є поважними, однак дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

З матеріалів апеляційної вбачається, що вона підписана Т.в.о. генерального директора ДП "ВК "Краснолиманська" Удовичеко О.М.

До матеріалів апеляційної скарги додано копію наказу №3376к від 09.12.2019, відповідно до якого у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю генерального директора ДП "ВК "Краснолиманська" Пидика С.І., тимчасовою непрацездатністю заступника генерального директора з економічних питаль Філь С.А. обов`язки генерального директора покладено на головного інженера Удовиченко О.М.

Як встановено судом апеляційна скарга Державного підприємства "Вугільна компанія" Краснолиманська" №01/11-3/1 на рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі №905/1329/19 передана до пересилання організації поштового зв`язку 06.01.2020.

Враховуючи тривалий проміжок часу з дати покладення обов`язків генерального директора на Удовиченко О.М. 09.12.2019 до дати звернення з апеляційною скаргою 06.01.2020, необхідним є встановити наявність у Удовиченко О.М. повноважень на підписання апеляційної скарги саме на 06.01.2020.

Враховуючи, що до апеляційної скарги Державного підприємства "Вугільна компанія" Краснолиманська" на рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі № 905/1329/19 не додано жодних інших доказів, які б підтверджували наявність повноважень у Удовиченко О.М. на підписання апеляційної скарги саме на 06.01.2020, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянтом не виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Крім того, суддя-доповідач звертає увагу, що скаржником було допущено описку в даті апеляційної скарги Державного підприємства "Вугільна компанія" Краснолиманська" №01/11-3/1 на рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі № 905/1329/19 та зазначен "06.01.2019".

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру - стягнення 407769838,47 грн., тобто до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір на підставі пп. 1 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 672350,00 грн. (407 769 838,47*1,5%= 6 116 547,58 грн. - що є більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб: 1921,00*350=672350,00 грн.)

Отже, при зверненні до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі №905/1329/19 сплаті підлягає судовий збір у розмірі 672350,00*150%=1008525,00 грн.

Однак, до апеляційної скарги Державного Підприємства "Вугільна компанія" Краснолиманська" на рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі №905/1329/19 не додано жодних доказів сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, позивач просить врахувати скрутний фінансовий стан на підприємстві та з обачливістю поставитись до відстрочення сплати судового збору.

На підтвердження скрутного фінансового становища, позивач надає наказ №875 від 19.12.2019 "Про простій на підприємстві".

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Тобто, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору.

Проте, вказані апелянтом обставини не передбачені зазначеною статтею, що обумовлює неможливість задоволення такого клопотання апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 8 Закону України "Про судовий збір", особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі. Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.

При цьому, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (п. 60).

За таких обставин, враховуючи положення ст. 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання Державного підприємства "Вугільна компанія" Краснолиманська" не підлягає задоволенню.

Зазначені обставини є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням апелянту строку для усунення виявлених недоліків.

Реквізити для сплати судового збору до Східного апеляційного господарського суду:

Отримувач коштів УК Шевченкі/мХар Шевченківс/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999654

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA2020003

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 1, 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно ч. 6 ст.260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Вугільна компанія" Краснолиманська" на рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі № 905/1329/19 - залишити без руху.

2.Встановити Державному підприємству "Вугільна компанія" Краснолиманська" строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме:

-надати до Східного апеляційного господарського суду докази наявності повноважень у Удовиченко О.М. на підписання апеляційної скарги від імені Державного підприємства "Вугільна компанія" Краснолиманська" №01/11-3/1 на рішення Господарського суду Донецької області від 20.11.2019 у справі №905/1329/19;

-надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановених законом порядку та розмірі.

3.Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.А. Шутенко