РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2020Справа № 910/14681/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНКОР-ДНІПРО»

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення заборгованості 228 088,20 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «ВАНКОР-ДНІПРО» до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення за договором поставки № П/НХ-19457/НЮ від 03.04.2019 228088,20 грн., з яких: 212790,64 грн. боргу, 13023,91 грн. пені, 2273,65 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не розрахувався за поставлений позивачем товар.

Суд своєю ухвалою від 25.10.2019 відкрив провадження у справі № 910/14681/19 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому суду відзиві не погодився з розрахунками позивача, зазначивши, що оплата товару є простроченою з 18.07.2019.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90 відсотків, оскільки звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за перше півріччя 2019 року по філії «Південна залізниця» AT «Укрзалізниця» містить відомості про те, що фінансовий результат регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» має збитковий характер, що, в свою чергу, вказує на скрутне фінансове становище боржника, та є причиною прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань по договору. Крім того, AT «Укрзалізниця» є стратегічним підприємством державного сектора економіки, 100% акцій якого належить державі, а стягнення штрафних санкцій погіршить й так скрутне фінансове становище.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

03 квітня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «ВАНКОР-ДНІПРО» (постачальник) та акціонерне товариство «Українська залізниця» (покупець) уклали договір поставки № П/НХ-19457/НЮ (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність покупцю певну продукцію, надалі товар, відповідно до специфікації №1 (додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного Договору.

Згідно з розділом 3 Договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною вказаною у специфікації №1 (додаток №1).

Ціна цього договору становить 1511868,00 грн., в тому числі ПДВ 251978,00 грн.

пунктом 4.2 Договору передбачено, що покупець оплачує постачальнику кожну прийняту партію товару впродовж 30 банківських днів з дати поставки товару покупцю. при умові надання постачальником рахунку-фактури. документів якості на поставлений товар, але не раніше реєстрації постачальником податкової накладної на кожну партію товару.

Відповідно до п. 5.1.4 Договору датою поставки товару вважається день підписання покупцем або його уповноваженим представником акту прийому-передачі товару, який готується постачальником та надається одночасно з товаром покупцю. Датування акту прийому-передачі постачальником забороняється.

Позивач поставив, а відповідач отримав товар на суму 212790,64 грн., про що 03.06.2019 сторони підписали акт приймання-передачі товару.

З огляду на умови Договору відповідач повинен розрахуватися за товар до 17.07.2019.

Відповідач за товар не розрахувався.

Станом на день розгляду справи, відповідач не сплатив позивачеві 212790,64 грн. боргу.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 212790,64 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 7.3. договору за порушення терміну оплати товару відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 13023,91 грн. пені за період з 01.06.2019 по 08.10.2019.

Як зазначено вище, зобов`язання з оплати є простроченим з 18.07.2019.

За розрахунком суду з відповідача потрібно стягнути 8132,66 грн. пені за період з 18.07.2019 по 08.10.2019. Суд відмовляє в стягненні 4891,25 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 1451,64 грн. трьох процентів річних за період з 18.07.2019 по 08.10.2019. Суд відмовляє у стягненні 822,01 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 212790,64 грн. боргу, 8132,66 грн. пені, 1451,64 грн. трьох процентів річних, а загалом 222374,94 грн. Суд відмовляє в іншій частині позову.

Вирішуючи питання можливості зменшення розміру штрафних санкцій на 90%, суд виходить з такого.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до норм чинного законодавства, зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, є правом, а не обов`язком суду.

Водночас, наведені відповідачем обставини не є тими винятковими обставинами, які, на думку суду, можуть бути покладені в основу рішення про зменшення штрафних санкцій на 90%.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНКОР-ДНІПРО» до акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03150, код 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНКОР-ДНІПРО» (вул. Січових Стрільців, 11, офіс 89, м. Дніпро, 49101, код 41424800) 212790,64 грн. боргу, 8132,66 грн. пені, 1451,64 грн. трьох процентів річних, 3335,62 грн. судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун