УХВАЛА

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/16798/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС» (вул. Тургенєвська, буд. 15, м. Київ, 01054) про визнання укладення договору недійсним правочином, постановлення ухвал,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2019 Господарським судом міста Києва за результатом розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Захарченко Валерія Григоровича ( АДРЕСА_1 ; і.н. НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором оренди від 10.11.2017 року у розмірі 121 000 грн 00 коп, видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС» на користь Фізичної особи - підприємця Захарченко Валерія Григоровича заборгованості за договором оренди від 10.11.2017 року у розмірі 121000 грн. 00 коп., суму судових витрат у розмірі 207 грн. 00 коп.

Копію судового наказу від 02.12.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС» отримано не було, конверт з копією судового наказу та копією заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «не зареєстрований, не розшукано».

02.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС» про скасування судового наказу від 02.12.2019 у справі наказного провадження № 910/16798/19, в якій заявник заперечує проти вимог стягувача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2020 скасувано судовий наказ Господарського суду міста Києва № 910/16798/19 від 02.12.2019, виданий за заявою Фізичної особи - підприємця Захарченко Валерія Григоровича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором оренди від 10.11.2017 року у розмірі 121000 грн 00 коп.

У поданій заяві заявник також просить суд визнати укладення договору оренди від 10.11.2017 недійсним правочином, відповідно до п. 5 ст. 203 та 232 Цивільного кодексу України, оскільки цей правочин вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною і правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Крім того, заявник просить суд відповідно до ст. 246 Господарського процесуального кодексу України постановити окрему ухвалу у зв`язку з фактами підробки Захарченко В.Г. і Захарченко Д.В . документів, використання Захарченко В.Г. підроблених документів (ознаки злочину за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України) та введення Захарченко В.Г. суду в оману з корисливих мотивів (ознаки злочину за ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України); відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України та ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на Захарченко В.Г. судові витрати - стягнути з Захарченко В.Г. на користь заявника судовий збір у сумі 105,10 грн, сплачений товариством за подання заяви про скасування судового наказу; відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з заявника штрафу у сумі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами, а саме подання завідомо безпідставної заяви.

Суд, вивчивши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС», матеріали справи № 910/16798/19, доходить такого обґрунтованого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/16798/19 у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала заява фізичної особи - підприємця Захарченко Валерія Григоровича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС» за договором оренди від 10.11.2017 року у розмірі 121 000 грн 00 коп.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту вимог заявника вбачається, що останній просить визнати укладення договору оренди від 10.11.2017 недійсним правочином. В той же час вказана категорія спору розглядається судами в порядку позовного провадження шляхом подання відповідної позовної заяви, при цьому у справах наказного провадження пред`являється вимоги лише щодо стягнення з боржника грошової заборгованості за договором у відповідному встановленому розмірі та не передбачає розгляду справи по суті із викликом сторін та дослідженням наданих суду доказів. Таким чином, у разі виникнення спору щодо визнання укладеним та/або недійсним відповідного договору вказаний спір розглядається за правилами загального позовного провадження, але не в межах поданої заяви про скасування судового наказу.

Щодо заявлених вимог про постановлення окремої ухвали у зв`язку з фактами підробки документів, наявності ознак злочинів, а також постановлення ухвали в порядку п. 2 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України, то вказані вимоги задоволенню також не підлягають.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Досудове розслідування, судове провадження щодо вчинення злочинів здійснюється в порядку Кримінального процесуального кодексу України в рамках кримінального провадження, а не в рамках розгляду справ наказного провадження. Заявник не позбавлений права подання відповідних заяв про вчинення злочину до органів досудового розслідування.

Згідно із ч. 1 ст. 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду, визначеною у постанові від 07.08.2019 у справі № 910/11287/16.

Суд зазначає про те, що подання заяви про видачу судового наказу та/або позову, заяв є правом особи, яка звертається до суду за захистом своїх, як вона вважає, порушених, невизнаних чи оспорюваних прав та інтересів. Вважати вказані дії зловживанням правами у суду наразі немає підстав, враховуючи зміст поданої заяви. При цьому за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється. Положення ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України не підлягають до застосуванню, оскільки судом не встановлено зловживань процесуальними правами з боку Захарченко Валерія Григоровича .

З огляду на вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС» (вул. Тургенєвська, буд. 15, м. Київ, 01054) про визнання укладення договору недійсним правочином, постановлення ухвал.

Керуючись ст.ст. 43, 132, 135, 246 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД МАРКЕТИНГ ТЕЛЕНТС» (вул. Тургенєвська, буд. 15, м. Київ, 01054) про визнання укладення договору недійсним правочином, постановлення ухвал.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за адресою:://court.gov.ua/fair/sud5011/.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали 20.01.2020.

Суддя В.О.Демидов