РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020Справа № 910/14360/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ПРОЕКТ" (вул.Шмідта, буд.5, кімн.201, м.Дніпро, 49038, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, буд.5, м.Київ, 03680, )

про стягнення 238 909,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО ПРОЕКТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 238 909,19 грн штрафних санкцій, з яких 203 072,81 грн - сума пені, 35 836,38 грн - сума 3% річних. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 25 000,00 грн витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на розробку проектно-кошторисної документації №Дон/П-18882/НЮ-В від 10.12.2018 (далі - Договір) щодо своєчасної оплати виконаних робіт/наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

29.10.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви та надані документи, суд визнав наявні матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

22.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив по позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на лист №1-17/12/18 від 17.12.2018, яким позивач просив продовжити термін виконання робіт і строк дії Договору, у зв'язку з чим кошти в розмірі 3 858 489,00 грн виділені АТ «Укрзалізниця» для структурного підрозділу «Служба колії» регіональної філії «Донецька залізниця» у випадку пролонгації Договору повертаються АТ «Укрзалізниця», а тому при підписанні акту виконаних робіт пізніше обумовлених строків, позивач змушений буде зачекати з оплатою у зв'язку з тим, що кошти треба замовляти в АТ «Укрзалізниця» та вносити в реєстр кредиторської заборгованості починаючи з першого наступного місяця. Таким чином, сума 3 858 489,00 грн за розробку проектно-кошторисної документації була проведена платіжним дорученням №2138554 від 06.09.2019, а тому граничний строк сплати припадає не на 19.05.2019, як стверджує позивач, а на 05.06.2019, якщо не брати до уваги перемовини та уступки зі сторони Замовника в сторону Виконавця, які тривали до 29.12.2019 під час підписання Додаткової угоди №1 від 29.12.2018.

Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив не скористався.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з тим, що суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І. перебувала у відпустці, розгляд справи здійснюється після виходу судді з відпустки.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКО ПРОЕКТ", в особі Теслі Ігоря Ігоровича, діючого на підставі Статуту (далі - позивач, Виконавець) та Акціонерним товариством "Українська залізниця", в особі головного інженера Василенко М.С. та заступника начальника Розсохи Р.В. структурного підрозділу «Служба колії» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» (далі - відповідач, Замовник) укладений Договір, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався за завданням Замовника протягом визначеного строку надавати за плату наступні послуги: консультаційні послуги у галузі інженерії та будівництва/розробка проектно-кошторисної документації (далі - ПКД). Замовник зобов'язався оплачувати надані послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Виконавець зобов'язався у порядок та на умовах визначених Договором, оплатити вартість фактично виконаних Виконавцем та прийнятих Замовником послуг.

Згідно п. 4.1 Договору, ціна послуг по виготовленню ПКД визначена на підставі «Договірної ціни» (Додаток №3) та розрахунку до неї, які є невід'ємною частиною Договору та складає 3 858 489,00 грн без ПДВ та зазначається у звіті про результати здійснення процедури торгів.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що розрахунок Замовником за виконані роботи здійснюється у безготівковій формі на підставі підписаних сторонами актів виконаних послуг одним платежем після повного виконання послуг, визначених «Календарним планом», протягом 30 банківських днів з моменту отримання позитивного експертного висновку звіту щодо розгляду ПКД експертною організацією, яка відповідає критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері будівництва, інформація про що оприлюднена на його офіційному сайті, але не раніше реєстрації податкової накладної.

За несвоєчасне проведення розрахунків Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від несвоєчасно перерахованої суми за кожен день такого прострочення. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторін від виконання взятих на себе зобов'язань за Договором (6.3, 6.4 Договору).

Як вбачається з Додаткової угоди №2 від 24.04.2019 до Договору, п. 5.1 викладено у наступній редакції: «Розрахунок Замовником за виконані роботи здійснюється у безготівковій формі на підставі підписаних сторонами актами виконаних послуг, протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт, але не раніше реєстрації податкової накладної».

Відповідно до умов Договору, сторони підписали Акт здачі - приймання виконаних робіт/наданих послуг від 19.04.2019 із зазначенням найменування виконаних робіт/послуг.

Виконавець зобов'язався за завданням Замовника протягом визначеного строку надавати за плату послуги, а Замовник в свою чергу зобов'язався прийняти їх та оплатити.

На виконання умов зазначеного Договору, Виконавець надав Замовнику послуги про що свідчить доданий до матеріалів справи акт здачі-приймання виконаних робіт/наданих послуг від 19.04.2019, який підписаний обома сторонами без заперечень та зауважень та відповідно до умов якого сума послуг складає 3 858 489,00 грн.

Спір, за твердженням позивача, виник з підстав розрахунків відповідачем за отримані послуги із порушенням строків, а саме вважає, що розрахунок повинен був здійсненим у строк до 19.05.2019 включно, у зв'язку із простроченням платежу відповідачем просить суд стягнути з нього 203 072,81 грн - суми пені, 35 836,38 грн - суми 3% річних та 25 000,00 грн - суму витрат на правничу допомогу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Також ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Акт здачі-приймання виконаних робіт/наданих послуг від 19.04.2019 свідчить про те, що позивач надав відповідачу консультаційні послуги у галузі інженерії та будівництва на загальну суму 3 858 489,00 грн, а відповідач в свою чергу погодився сплатити кошти за отримані послуги, про що свідчить підпис та печатка відповідача на відповідному акті.

Отже, Замовник мав сплатити на рахунок Виконавця погоджену суму за умовами Договору та Додатку до нього в строк до 19.05.2019 включно, а саме 3 858 489,00 грн без ПДВ.

Проте, у строк, передбачений Договором відповідачем розрахунку проведено не було.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 22.07.2019 на адресу відповідача направив претензію №1-22/07/19 про сплату заборгованості за Договором в розмірі 4 002 623,41 грн, яка залишилась без відповіді.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач платіжним дорученням №2138554 від 06.09.2019 перерахував на рахунок позивача суму в розмірі 3 858 489,00 грн із зазначенням платежу «оплата за розробку проектно-кошторисної документації згідно Договору», що є сумою основного боргу без урахування пені та 3% річних.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку із своєчасної сплати суми отриманих послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктами 6.3, 6.4 Договору передбачено, що за несвоєчасне проведення розрахунків Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від несвоєчасно перерахованої суми за кожен день такого прострочення. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторін від виконання взятих на себе зобов'язань за Договором.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем суми пені, з урахуванням визначеного позивачем періоду та керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов'язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача суми пені в розмірі 203 072,81 грн.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, з урахуванням визначеного позивачем періоду, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає приписам законодавства про порядок та строки нарахування, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 35 836,38 грн підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Щодо заперечень відповідача, які наведені у відзиві на позов, судом не приймаються, адже Договором чітко передбачені умови та строки розрахунку за отримані послуги відповідачем, крім того сторонами підписані Додаткові угоди до нього та акт здачі-приймання виконаних робіт/наданих послуг від 19.04.2019 без заперечень та зауважень.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми пені в розмірі 203 072,81 грн, 3% річних в розмірі 35 836,38 грн з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Матеріалами справи встановлено, що 11.09.2019р. між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об'єднанням «КС ПАРТНЕРС» (Адвокатське об'єднання), був укладений Договір №11/10-19, відповідно до умов якого Клієнт доручив, а Адвокатське об'єднання прийняло на себе зобов'язання надати правничу допомогу зі стягнення штрафних санкцій у результаті порушення договору, укладеного між Клієнтом та АТ «Українська залізниця» в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

Для надання юридичної допомоги Клієнту, Адвокатське об'єднання призначає Адвоката: Решетку Дмитра Олександровича, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2985, виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області 25.11.2015.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.5 Договору №11/10-19, правничу допомогу, що надається адвокатським об'єднанням, Клієнт оплачує в офіційній українській валюті-гривні, шляхом 100 відсотків передоплати, що дорівнює 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн., без ПДВ, з урахуванням 10% від суми вимоги, заявленої Клієнтом в позові про стягнення штрафних санкцій та фактично витраченого часу на надання правничої допомоги клієнту. За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об'єднанням правничої допомоги і її вартість.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. позивач надав суду договір про надання правничої допомоги № 11/10-19 від 11.09.2019, акт виконаних робіт (без дати), прибутковий касовий ордер №1 від 11.10.2019, рахунок-фактури №СФ-0000001 від 11.10.2019.

Стаття 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльності основним документом, що підтверджує набуття особою статусу адвоката відповідно і права на здійснення нею адвокатської діяльності на підставі договору про надання правової допомоги.

Зі змісту Договору про надання правничої допомоги №11/10-19 від 11.09.2019 (п.2.7) вбачається, що Адвокатське об'єднання призначає Адвоката: Решетку Дмитра Олександровича, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2985, виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області 25.11.2015, але у матеріалах справи свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2985, виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області 25.11.2015 та ордера адвоката відсутні, що суперечить приписам вищенаведеного законодавства (ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Крім того, суд зазначає, що в акті виконаних робіт, який є без дати, а саме у найменуванні значиться: участь в судовому засіданні в суді першої інстанції; складання заяв на отримання судового рішення, ухвал, виконавчих листів та отримання судових рішень, ухвал та виконавчих листів, що не відповідає дійсності під час розгляду даної справи.

За таких обставин, суд не задовольняє вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн, у зв`язку із ненаданням належних доказів фактичного отримання правничої допомоги в повному обсязі та на підставі наданих суду матеріалів.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, буд.5, м.Київ, 03680, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ПРОЕКТ" (вул.Шмідта, буд.5, кімн.201, м.Дніпро, 49038, ) 203 072 (двісті три тисячі сімдесят дві) грн 81 коп. суму пені, 35 836 (тридцять п'ять тисяч вісімсот тридцять шість) грн 38 коп. суму 3% річних та судовий збір в розмірі 3 583 (три тисячі п'ятсот вісімдесят три) грн, 64 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 13.01.2020

Суддя Н.І. Ягічева