ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року

м. Київ

справа № 911/471/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Селіваненка В.П.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення господарського суду Київської області від 24.06.2019 (суддя Щоткін О.В.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 (головуючий - суддя Кропивна Л.В., судді Жук Г.А. і Мартюк А.І.)

зі справи № 911/471/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010" (далі - Позивач)

до акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління "Укргазтехзв`язок" акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - Відповідач)

про стягнення 429 266, 77 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Позов було подано про стягнення 429 266, 77 грн, з яких: 192 689,20 пені, 38 097,00 грн - 3% річних та 198480,57 грн інфляційних втрат.

Позов мотивовано неналежним виконанням Відповідачем зобов`язання із своєчасної оплати вартості товару, отриманого за договором поставки від 26.09.2017 № (далі - Договір), тому Позивач нарахував Відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Київської області від 24.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019: позов задоволено частково; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 188 319,05 грн пені, 193 845,07 грн інфляційних втрат, 37 280,26 грн 3% річних, 43 970,32 грн витрат на професійну правничу допомогу та 6 291,66 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення і постанову мотивовано неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки від 26.09.2017 № у частині своєчасної та повної оплати поставленого товару, оскільки мало місце прострочення грошового зобов`язання. Суди визнали правомірним стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені (за здійсненим судами перерахунком); водночас суди, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, визнали співмірними витрати Позивача на оплату правничої допомоги у розмірі 43 970,32 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Відповідач просить рішення господарського суду Київської області від 24.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Судові витрати просить покласти на Позивача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що:

- Позивачем було поставлено товар з порушенням строків, встановлених Договором, а тому Відповідач скористався своїм правом зупинити виконання свого зобов`язання з оплати вартості товару, що передбачено приписами частини третьої статті 538 Цивільного кодексу України;

- у договорі від 19.12.2018 № 19-12/18а про надання правової допомоги та додатку до нього відсутня інформація щодо визначення конкретних дій, їх обсягів та вартості, які здійснювалися за цим договором, а сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг;

- суди першої та апеляційної інстанцій не надали оцінку доводам Відповідача викладеним у заявах по суті справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи іншого учасника справи

У відзиві на касаційну скаргу Позивач: заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість і безпідставність; зазначає, що оскаржувані судові рішення є законними, справедливими, прийнятими без порушення норм матеріального та процесуального права та такими, що відповідають дійсним обставинам справи; просить скаргу залишити без задоволення, а відповідні судові рішення - без змін; судові витрати покласти на скаржника.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

26.09.2017 між Відповідачем (покупець), та Позивачем (постачальник) укладено договір № (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник поставляє, а покупець купує на умовах цього договору шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (автошини) за кодом ЄЗС ДК 021:2015 - 3435000-5 (далі - товар) партіями, в кількості та номенклатурі відповідно до специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору.

Додатком № 1 до договору сторонами погоджена специфікація (найменування, номенклатура, кількість та ціна товару).

Відповідно до підпунктів 3.2.1, 3.2.2 Договору покупець зобов`язаний надати заявку на поставку товару постачальнику в письмовій формі та сплатити кошти за отриманий товар у повному обсязі.

28.09.2017, 06.11.2017 та 28.11.2017 покупець направив постачальнику вимоги щодо поставки товару згідно з договором та специфікацією.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2, 5.5 Договору сторонами погоджено строк поставки товару: не пізніше 30 календарних днів після надання покупцем письмової заявки. Поставка на умовах DDP "поставка зі сплатою мита" (ІНКОТЕРМС 2010 року). Перехід права власності на товар здійснюється в момент приймання-передачі товару та за умови надання відповідних документів: накладна 2 прим.; рахунок-фактура 1 прим.; товарно-транспортна накладна. Постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, із зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України, з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені Податковим кодексом України. Своєчасне ненадання постачальником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушеннями порядку заповнення, встановленого Податковим кодексом України, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або непідтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН в терміни, передбачені Податковим кодексом України, є відкладальною обставиною для настання обов`язку покупця щодо здійснення оплати товарів за договором до моменту одержання покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з ЄРПН про підтвердження факту здійснення такої реєстрації постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

Датою поставки товару є дата, що зазначена в накладній (пункт 5.6 Договору).

На виконання умов договору постачальником у період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року передано покупцю і ним прийнято товар на загальну вартість 12 512 468,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 27.10.2017 № 4509, від 18.10.2017 № 4269, від 18.10.2017 № 4302, від 10.10.2017 № 4262, від 18.10.2017 № 4263, від 20.10.2017 № 4330, від 20.10.2017 № 4329, від 24.10.2017 № 4372, від 25.10.2017 № 4441, від 25.10.2017 № 4440, від 25.10.2017 № 4417, від 25.10.2017 № 4428, від 27.10.2017 № 4507, від 30.10.2017 № 4520, від 30.10.2017 № 4519, від 31.10.2017 № 4589, від 02.11.2017 № 4683, від 02.11.2017 № 4649, від 02.11.2017 № 4643, від 03.11.2017 № 4751, від 21.12.2017 № 6020, від 21.12.2017 № 6012, від 22.12.2017 № 6118, від 05.01.2018 № 5, від 04.01.2018 № 2, від 12.20.2018 № 82, від 15.01.2018 № 125, від 16.01.2018 № 136, від 17.01.2018 № 178, від 19.01.2018 № 220, від 26.01.2018 № 350, від 22.02.2018 № 813, від 22.02.2018 № 807, від 08.11.2017 № 4805, від 08.11.2017 № 4812, від 08.11.2017 № 4845, від 08.11.2017 № 4855, від 08.11.2017 № 4858, від 04.12.2017 № 5508, від 07.12.2017 № 5619, від 11.12.2017 № 5742, від 19.12.2017 № 5943, а також товарно-транспортними накладними.

Відповідно до наданої позивачем банківської виписки по рахунку покупцем за поставлений товар здійснено платежі на загальну суму 12 512 468,00 грн., а саме: 20.11.2017 - 1 310 416,00 грн, 881 464,00 грн, 405 030,00 грн, 382 860,00 грн, 85 800,00 грн, 46 960,00 грн, 24.11.2017. - 338 616,00 грн; 27.11.2017 - 881 224,00 грн, 98 000,00 грн; 21.02.2018 - 1 399 560,00 грн, 1 174 820,00 грн, 1 145 000,00 грн, 696 578,00 грн, 367 300,00 грн, 350 220,00 грн, 335 336,00 грн, 328 000,00 грн, 276 400,00 грн, 247 600,00 грн, 201 044,00 грн, 183 800,00 грн, 175 740,00 грн, 172 800,00 грн, 169 280,00 грн, 90 580,00 грн, 61 000,00 грн, 56 280,00 грн, 27 300,00 грн, 22 680,00 грн, 17 610,00 грн, 6 600,00 грн, 3 600,00 грн, 71 400,00 грн; 06.03.2018 - 248 600,00 грн, 25 500,00 грн, 25 000,00 грн; 27.03.2018 - 84 000,00 грн, 20 400,00 грн., 19 800,00 грн, 4 200,00 грн, 2 650,00 грн, 20 800,00 грн; 16.04.2018 - 30 800,00 грн, 19 820,00 грн.

Утім, за умовами пунктів 2.2, 2.3 Договору покупець оплачує постачальнику товар по факту поставки протягом 45 календарних днів після отримання від постачальника рахунку-фактури. Постачальник зобов`язаний виставити рахунок-фактуру протягом 2-х днів від дати поставки товару на адресу покупця. У випадку ненадання вчасно постачальником покупцю рахунка-фактури термін оплати товару відраховується з моменту отримання покупцем рахунка-фактури.

Відповідач прийняв товар без зауважень і не висловив письмових заперечень про відсутність передбачених договором супровідних документів на товар, включаючи рахунок-фактуру.

Постачальником поставлено покупцю товар на загальну суму 12 512 468,00 грн, вартість якого покупець зобов`язаний був здійснити протягом 45 календарних днів після його отримання (пункт 2.2 Договору). Проте розрахунок відповідачем здійснено з порушенням встановленого строку, що підтверджується довідкою від 05.02.2019 № 70-1-1/393 АТ "ОТП Банк" зарахування коштів на поточний рахунок позивача за період з 19.11.2017 по 30.11.2018.

За умовами пункту 10.3 Договору покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару, що був поставлений, шляхом сплати пені в розмірі облікової ставки НБУ від неперерахованої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше 5 % несплаченої суми і не звільняється від виконання зобов`язань.

25.01.2019 постачальник звернувся до покупця з претензією № 25/01/19а, в якій вказував на прострочення ним виконання грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим просив сплатити 192 689,20 грн пені, 198 480,57 грн інфляційних витрат та 38 097,00 грн 3 % річних.

Предметом спору у даній справі є право позивача на застосування до боржника, який прострочив виконання грошових зобов`язань, штрафних санкцій (пені), 3 % річних та інфляційних втрат за договором поставки від 26.09.2017 № .

Разом з тим суди, перевіривши здійснені розрахунки, встановили, що позивачем було помилково включено до розрахунку день фактичної оплати заборгованості, а тому здійснили перерахунок та стягнули з відповідача 188 319,05 грн пені, 193 845,07 грн інфляційних втрат та 37 280,26 грн 3% річних.

Також судами було досліджено, що на підтвердження надання професійної правничої допомоги у розмірі 45 000,00 грн позивачем до матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги від 19.12.2018 № 19-12/18а, укладений між Позивачем (замовник) і адвокатським та ріелтерським об`єднанням України (виконавець), додаток № 1 до договору від 19.12.2018 (згідно з яким вартість послуг встановлена у розмірі 45 000,00 грн у межах 90 годин із розрахунку 500,00 грн за год.); ордер КВ від 25.01.2019 № 425868, ордер від 20.03.2019 КВ № 781005, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.12.2017 КВ № 6019; платіжні доручення від 03.01.2019 № 2346, від 08.04.2019 № 2907 на суму 45 000,00 грн; акт приймання-передачі наданих послуг від 12.04.2019 № 12/04-19 згідно з договором від 19.12.2018 № 19-12/18а; попередній розрахунок судових витрат.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частини перша, третя статті 123:

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу;

частина друга статті 126:

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами;

частини третя - шоста статті 126:

- для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Господарський кодекс України:

частина перша статті 230:

- штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання;

частина шоста статті. 232:

- нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Цивільний кодекс України:

стаття 530:

- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події;

стаття 549:

- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

стаття 599:

- встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

частина перша статті 612:

- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

стаття 625:

- боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

стаття 629:

- договір є обов`язковим для виконання сторонами;

стаття 655:

-за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;

Частина перша статті 692:

- передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару;

стаття 712:

- за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків апеляційної інстанції

Статтею 538 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Враховуючи зазначені положення законодавства, суди встановили, що Позивачем було поставлено товар на загальну суму 12 512 468,00 грн, і за таких обставин зустрічним виконанням умов договору Відповідачем було зобов`язання здійснити оплату вартості товару протягом 45 календарних днів після його отримання (пункт 2.2 Договору) Проте Відповідач здійснив розрахунок з порушенням встановленого строку, що підтверджується довідкою від 05.02.2019 № 70-1-1/393 АТ "ОТП Банк" зарахування коштів на поточний рахунок позивача за період з 19.11.2017 по 30.11.2018.

Водночас судами попередніх інстанцій встановлено, що Відповідач прийняв товар без зауважень і не висловив письмових заперечень щодо відсутності передбачених договором супровідних документів на товар, включаючи рахунок-фактуру, що є підставою для проведення розрахунків за поставлений товар. Окрім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, порушення строків поставки товару є підставою для застосування до Позивача передбаченої договором або законом відповідальності, а не порушення Відповідачем строків оплати фактично прийнятого товару; за таких обставин посилання Відповідача на незастосування статті 538 Цивільного кодексу України не приймаються Касаційним господарським судом.

Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У частині п`ятій статті 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Суди попередніх інстанцій, дослідивши договір про надання правової допомоги від 19.12.2018 № 19-12/18а укладений між Позивачем (замовник) і адвокатським та ріелтерським об`єднанням України (виконавець), додаток № 1 до договору від 19.12.2018 (згідно з яким вартість послуг встановлена у розмірі 45 000,00 грн у межах 90 годин із розрахунку 500,00 грн за год.); ордер КВ від 25.01.2019 № 425868, ордер від 20.03.2019 КВ № 781005, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.12.2017 КВ № 6019; платіжні доручення від 03.01.2019 № 2346, від 08.04.2019 № 2907 на суму 45 000,00 грн; акт приймання-передачі наданих послуг від 12.04.2019 № 12/04-19 згідно з договором від 19.12.2018 № 19-12/18а та з огляду на обставини справи (предмет позову), дійшли обґрунтованого висновку, що витрати на оплату послуг адвоката є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (на опрацювання матеріалів справи, законодавчої бази, правових позицій, консультації, підготовку документів; участь у судових засіданнях), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і з предметом позову, а, отже, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката 43 970,32 грн з огляду на часткове задоволення позовних вимог є обґрунтованим.

Окрім того, як встановлено судом першої інстанції, Відповідач в усному порядку зазначив про неспівмірність витрат на послуги адвоката, проте жодними доказами не довів неспівмірність таких витрат.

Таким чином, доводи скаржника про відсутність інформації щодо визначення конкретних дій, їх обсягів та вартості послуг, які здійснювалися за цим договором про неспівмірність сум витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг, спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та наявними у матеріалах справи документами.

Водночас судом касаційної інстанції враховується, що аргументи касаційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги та стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі і спростовуються наведеним в оскаржуваних судових рішеннях зі справи. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Поряд з тим Касаційний господарський суд бере до уваги та погоджується з відповідними аргументами, наведеними у відзиві на касаційну скаргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 24.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 911/471/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко