ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про задоволення скарги

09.01.2020м. ДніпроСправа № 904/1906/19

За скаргою: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного ВДВС у м. Києві Коваль Л.І. у виконавчому провадженні № 60750977

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 68 017,01 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Кулеба Т.Ю.

Представники:

Від позивача не з`явився

Від Відповідача (скаржника) Олешка О.М. (представник)

Від ВДВС не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів у сумі 68 017,01 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2019 позов задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" штраф за несвоєчасну доставку порожніх вагонів у розмірі 66 872,54 грн. та витрати зі сплати судовий збір у розмірі 1 888,68 грн. В частині стягнення з штрафу за несвоєчасну доставку порожніх вагонів у розмірі 1 144,47 грн. - відмовлено.

25.07.2019 на виконання зазначеного рішення видано наказ.

21.12.2019 на адресу суду надійшла скарга від Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного ВДВС у м. Києві Коваль Л.І. у виконавчому провадженні № 60750977, в якій скаржник просить:

1. Прийняти скаргу до розгляду.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного ВДВС у м. Києві Коваль Л.І. в частині винесення постанови у виконавчому провадженні № 60750977 про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2019 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

3. Розгляд скарги провести за участю представника Скаржника.

В обґрунтування вимог скарги відповідач (боржник) посилається на те, що 02.12.2019 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Коваль Л.І. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60750977 на виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1906/19, виданого 25.07.2019 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" штрафу за несвоєчасну доставку порожніх вагонів у розмірі 66 872,54грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 888,68 грн.

02.12.2019 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Коваль Л.І. винесено Постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу та приєднання до зведеного виконавчого провадження (постанови на адресу Боржника не надходили).

Вищезазначені постанови Боржник вважає такими, що прийнято з порушенням норм Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" №145-ІХ (надалі за текстом Закон від 02.10.2019 № 145-ІХ), який набрав чинність 20.10.2019.

Так, пунктом ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 145-ІХ встановлено заборону вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. До переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації було включено "Орган управління Кабінет Міністрів України - 400758150 Акціонерне товариство "Українська залізниця" 03680, м. Київ, вул. Тверська,5."

Отже, Законом №145-ІХ встановлено заборону вчиняти виконавчі дії стосовно Акціонерного товариства "Українська залізниця", а тому всі відкриті станом на 20.10.2019 виконавчі провадження, в тому числі і ВП № 60750977, де боржником є АТ "Укрзалізниця", підлягають завершенню, а виконавчі документи - поверненню стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою від 24.12.2019 зазначену скаргу прийнято до розгляду та судове засідання призначено на 09.01.2020.

Скаржник підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Позивач (стягувач) у судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення проти скарги на дії державного виконавця в яких зазначив, що боржник помилково трактує норму Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", оскільки, на думку позивача, винятковим випадком для заборони вчиняти виконавчі дії є взагалі стягнення грошових коштів, а коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Тобто іншими словами забороняється вчиняти дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності. які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів.

Також позивач (стягувач) надав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за Конституційним поданням 51-го народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень розділу І, абзацу другого підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 № 145-ІХ.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 17.12.2019 ухвалою колегії суддів Конституційного Суду України відкрито конституційне провадження за Конституційним поданням 51-го народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень розділу І, абзацу другого підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 № 145-ІХ, що унеможливлює розгляд даної скарги.

Представники органу ДВС у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга статті 342 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши клопотання позивача (стягувача) суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає на підставі наступного.

В своєму клопотанні стягувач просив суд зупинити розгляд скарги на підставі ст. 227 ГПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи; перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто дія цієї статті розповсюджується лише на справи , які перебувають на стадії підготовчого провадження, або на стадії розгляду справи по суті спору.

Зупинення розгляду скарги да дії державного виконавця нормами ГПК України не передбачено.

За таких обставин, в задоволенні клопотання стягувача слід відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши доводи скаржника, суд прийшов до висновку про задоволення скарги на підставі наступного.

02.12.2019 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Коваль Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60750977 на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1906/19, виданого 27.07.2019 (а.с.228).

Постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2019 надійшла на адресу боржника 12 грудня 2019 року.

Згідно п.3 цієї постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/винагороду державного виконавця у розмірі 6 876,12 грн.

Розглянувши скаргу, проаналізувавши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтями 6,19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, в тому числі виконавчої, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Водночас, 20.10.2019 набрав чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Відповідно до пункту 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Підприємство АТ "Укрзалізниця" включено до вказаного Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, що є додатком до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І. 02.12.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60750977 на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 у справі №904/1906/19 про стягнення боргу у сумі 66 872,54грн.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені права та обов`язки виконавців, закріплена обов`язковість вимог виконавців.

Так, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення від 04.07.2019 та наказу від 25.07.2019 Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1906/19 вчинені державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І. у грудні 2019 року (постанова від 02.12.2019) тобто після набрання 20.10.2019 чинності Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Частиною 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; боржника визнано банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З урахуванням наведеної норми законодавства та зважаючи на те, що Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", яким прямо встановлено заборону на вчинення виконавчих дій відносно боржника, у тому числі, щодо виконання рішень судів, набрав чинності до відкриття державним виконавцем виконавчого провадження відносно боржника АТ "Укрзалізниця", суд дійшов висновку про те, що Державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І. не повинен був відкривати виконавче провадження щодо вказаного боржника, а повинен був повернути наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 у справі № 904/1906/19 стягувачу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І. є неправомірними.

З огляду на викладене, суд вважає скаргу на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється (пункт 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання позивача (стягувача) про зупинення справи.

2. Скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Коваль Л.І. у справі № 904/1906/19 задовольнити повністю.

3. Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Коваль Л.І. в частині винесення постанови у виконавчому провадженні №60750977 про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2019.

4. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2019 винесену державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Коваль Л.І.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 09.01.2019 та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 14.01.2020

Суддя Н.Г. Назаренко