ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3789/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (64250, Харківська обл., Балаклійський р-н, смт. Донець, вул. Стадіонна, 9)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Р.І.С.-Україна" (61115, м. Харків, вул. Северина Потоцького, 11, кім. 21)
про стягнення 47.880,00грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 АТ "Укргазвидобування" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "А.Р.І.С.-Україна", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 34.580,00грн., штраф у розмірі 13.300,00грн. та витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 14.11.2018 №18-240 в частині поставки товару у строк, встановлений у Специфікації від 14.11.2018 №1.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3789/19. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ТОВ "А.Р.І.С.-Україна" (Постачальник) та АТ "Укргазвидобування" (Покупець) було укладено Договір поставки від 14.11.2018 №18-240 (надалі Договір), відповідно до предмету якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, зазначений у Специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар. Найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна ціна Договору вказується у Специфікації, яка є Додатком №1 до Договору та є її невід`ємною частиною (пункти 1.1., 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору ціна цього Договору вказується у Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ або в іноземній валюті без урахування ПДВ.

У відповідності до пункту 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем після пред`явлення Постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок Постачальника, на умовах визначених у Специфікації або з урахуванням умов, передбачених пунктом 3.4. Договору.

Строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується у Специфікації до цього Договору. Обсяг поставки Товару (кожної партії Товару) визначається в рознарядках Покупця та узгоджується до поставки Товару. Відвантаження Товару проводиться тільки після отримання Постачальником рознарядки. Відвантаження Товару без рознарядки забороняється. Датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, або видаткової накладної (пункти 5.1., 5.2., 5.3. Договору).

Положеннями пункту 6.3. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до пункту 7.10. Договору у разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки Товару у строки, зазначені у даному Договорі, останній сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності), і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань (пункт 10.1. Договору).

Як свідчать матеріали справи, між сторонами була підписана Специфікація від 14.11.2019 (Додаток №1 до Договору, т. I, а.с. 14) згідно якої відповідач зобов`язався поставити позивачеві «Ножі для верстату гільйотинного (Модель: АКНА-3225)» у кількості 1 шт. загальною вартістю 190.000,00грн. Строк поставки товару: до 100 днів з дати підписання договору та рознарядки до підписаного договору.

15.11.2019 уповноважений представник ТОВ "А.Р.І.С.-Україна" отримав рознарядку АТ "Укргазвидобування" №1, згідно якої останній просив протягом 100 днів здійснити поставку обумовленого Товару (т. I, а.с. 23-24).

01.08.2019 позивач звернувся до відповідача із претензією від 29.07.2019 №ШГ6814-003.1.1-06 (т. I, а.с. 25-26), в якій вимагав сплатити пеню та штраф у зв`язку з порушенням строків поставки Товару. Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, штрафні санкції не сплатив, що свідчить про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження поставки відповідачем обумовленого Специфікацією до спірного Договору товару (Ножі для верстату гільйотинного (Модель: АКНА-3225)), при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.10. Договору у разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки Товару у строки, зазначені у даному Договорі, останній сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

Позивач у відповідності до вищевказаних положень Договору за порушення строків виконання зобов`язання, нарахував відповідачу пеню в розмірі 34.580,00грн., а також штраф у розмірі 13.300,00грн.

Суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пред`явлених до стягнення заявлених пені та штрафу, суд прийшов до висновку про те, що розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, а вказані суми нараховані підставно та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1.921,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123. 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Р.І.С.-Україна" (61115, м. Харків, вул. Северина Потоцького, буд. 11, кв. 21, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, ) пеню в розмірі 34.580,00грн., штраф у розмірі 13.300,00грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.921,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "16" січня 2020 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/3789/19/