У Х В А Л А
13.01.2020 Справа № 905/2415/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали
скарги Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область
на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві, м. Київ
про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві, м. Київ, та зобов`язання державного виконавця вчити певні дії,
при примусовому виконанні наказу від 14.05.2019 у справі № 905/2415/18
за позовом (стягувача) Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область
до відповідача (боржника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лавском», м. Київ
про стягнення неустойки за договором №5-41 від 14.11.2016 у розмірі 786849,16грн
за участю представників:
від скаржника (стягувача): Мендрух О.М., адвокат за довіреністю від 14.01.2019 №1
від відповідача (боржник): представник не з`явився
від ВДВС: представник не з`явився
21.12.2019 до господарського суду Донецької області надійшла скарга Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві, м. Київ, в якій заявник просить:
- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві у виконавчому провадженні ВП №59494639 щодо примусового виконання наказу №905/2415/18 від 14.05.2019, виданого господарським судом Донецької області, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій;
- зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві усунути допущені порушення, шляхом вжиття заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на примусове виконання судового рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/118;
- зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві усунути допущені порушення, шляхом направлення запитів та перевірки майнового стану боржника, направлені на примусове виконання рішення суду від 02.04.2019 у справі №905/2415/18;
- вжити заходів щодо притягнення до відповідальності державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві за невиконання службових обов`язків, що полягають у невиконанні виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на примусове виконання судового рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/15.
В обґрунтування скарги скаржник посилається на неналежне здійснення з боку державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», в межах примусового виконання наказу господарського суду донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019.
Ухвалою суду від 23.12.2019 скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві, м. Київ, призначено до розгляду на 03.01.2020.
При прийнятті скарги до розгляду ухвалою суду від 23.12.2019 державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві було зобов`язано надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №59494639, письмові пояснення по суті скарги.
З метою повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення скарги, а також дослідження матеріалів виконавчого провадження, враховуючи ненадання витребуваних судом відомостей, що призвело до неможливості розгляду скарги в строк, визначений ст.342 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 03.01.2020 розгляд скарги відкладено на 13.01.2020.
У судове засідання з`явився представник скаржника (стягувача), підтримав заявлені у скарзі вимоги. Представник відповідача (боржника) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Посадові особи органу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явились; 10.01.2020 на адресу суду від органу державної виконавчої служби надійшов відзив на скаргу з матеріалами виконавчого провадження ВП№59494639 та клопотання про розгляд скарги без участі представника виконавчої служби.
Як встановлено ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Розглядаючи скаргу, суд виходить з такого.
Рішенням господарського суду Донецької області від 02.04.2019 за наслідком задоволення позовних вимог Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лавском», м. Київ, стягнуто неустойку за договором №5-41 від 14.11.2016 у розмірі 786849,16грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 11802,74грн.

14.05.2019 на виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18 видано відповідний наказ.

07.06.2019 стягувач, Служба автомобільних доріг у Донецькій області, за місцезнаходженням боржника звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві з заявою про примусове виконання наказу господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019.

08.07.2019 заступником начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві Кравцовою О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59495639.

На даний час рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18 є таким, що не виконано.

Як вказує стягувач, при примусовому виконанні наказу господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019 державним виконавцем не було здійснено всіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового характеру та не було вжито всіх необхідних виконавчих дій.

Суд зазначає, що за приписами ст.129-1 Конституції України судове рішення ухвалюється іменем України та є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття обов`язковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції») виконання рішення розцінюється як складова частина «судового розгляду», право на який гарантується п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

При цьому, за змістом ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 п.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Чинне законодавство України, у тому числі Закон України «Про виконавче провадження», надає виконавчій службі широке коло повноважень для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Зокрема, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

При цьому, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (ч. ч. 4, 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд звертає увагу на те, що за змістом ч.8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» перевірка майнового стану боржнику державним виконавцем проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Викладене свідчить, що законом встановлено обов`язок державного виконавця періодично та систематично здійснювати дії, направлені на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення (направляти запити, подання). Аналогічні висновки викладені у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2018 по справі №911/167/17.

Відповідно до п.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вже зазначалось вище, статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень.

При цьому, п.п. 1,4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до п. 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за №2432/5, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.п. 2-4 Розділу IV зазначеного Положення виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 р. за №2432/5.

Таким чином, наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

За приписами ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, системний аналіз Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про наявність у державного виконавця права застосовувати до боржників заходи впливу за невиконання рішення суду, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця накладати штрафи (ст. 188-13), за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, звертатися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ст.76 Закону України «Про виконавче провадження»).

За інформацією про виконавче провадження №59495639, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, після відкриття виконавчого провадження №59494639, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві Кравцовою О.С. винесено постанови від 09.09.2019 про арешт майна боржника та 10.12.209 про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Як зазначає скаржник (стягувач), доказів вчинення державним виконавцем інших дій, направлених на примусове виконання наказу господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019, матеріали справи не містять.

При цьому, матеріали виконавчого провадження ВП №59494639 містять наступні документи: відповідь № від 09.07.2019 на запит №60110493 від 08.07.2019 до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, згідно якої у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських чи інших фінансових установах; скріншот відповіді від 17.07.2019 на запит про зареєстровані за боржником транспортні засоби, відповідно до якої в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за запитом №180263571 від 09.09.2019, відповідно до яких у боржника відсутнє нерухоме майно; рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №48818444 від 23.09.2019; витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна від 23.09.2019, в розділі «об`єкт обтяження» якого зазначено невизначене майно, все рухоме майно; відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.09.2019, відповідно до яких наявні відомості щодо обтяження всього нерухомого майна, інші відомості відсутні; вимога-зобов`язання державного виконавця №59494639/19 від 17.10.2019; акт державного виконавця від 05.11.2019, складений за результатами виходу державного виконавця за адресою м. Київ проспект Правди, 37, з метою перевірки майнового стану боржника та яким встановлено, що боржника за зазначеною адресою не розшукано; оновлений запит від 22.11.2019 до Державної фіскальної служби України про номери рахунків відкритих боржником в банківських чи інших фінансових установах; оновлені запити від 22.11.2019 та 10.12.2019 до МВС України щодо надання інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби; вимога-зобов`язання державного виконавця №59494639/14 від 27.12.2019.

Разом з тим, суд зауважує, що вимоги-зобов`язання державного виконавця №59494639/19 від 17.10.2019 та №59494639/14 від 27.12.2019 містить посилання на невідповідного боржника Київського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства. Отже, в матеріалах виконавчого провадження ВП №59494639 відсутні докази звернення державного виконавця до боржника з вимогами про надання пояснень щодо невиконання рішення. Матеріали виконавчого провадження також не містять доказів вчинення державним виконавцем дій щодо отримання інформації про наявність у боржника цінних паперів, водних транспортних засобів, інших самохідних транспортних засобів зареєстрованих, об`єктів права інтелектуальної власності тощо.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчою службою не доведено вжиття нею всіх заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», з метою примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/2415/18 від 14.05.2019.

Враховуючи таке, скарга Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область, підлягає задоволенню в частині зобов`язання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві (на виконанні якого перебуває наказ господарського суду Донецької області від 14.05.2019 №905/2415/18) вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на примусове виконання судового рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18.

Що стосується вимоги скаржника в частині вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві за невиконання службових обов`язків, що полягають у невиконанні виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на примусове виконання судового рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/15, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.246 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Згідно з ч. 2 ст.246 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Разом з тим за висновком суду вимога скаржника щодо притягнення до відповідальності державного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки не містить викладу конкретних порушень з боку державного виконавця, які призвели до невиконання рішення суду у справі №905/2415/18; крім того, скаржник не зазначає приписів чинного законодавства, якими обґрунтовуються вимоги щодо притягнення державного виконавця до відповідальності, не вказує видів такої відповідальності тощо.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 234, 339-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві, м. Київ, задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління у місті Києві (на виконанні якого перебуває наказ господарського суду Донецької області від 14.05.2019 №905/2415/18) вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на примусове виконання судового рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2415/18.

В задоволенні решти вимог відмовити.

У судовому засіданні проголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.01.2020.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її оголошення в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова