номер провадження справи 34/86/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2020 Справа № 908/2511/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Махно О.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/2511/19

за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, ідентифікаційний код юридичної особи 30019801 (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Акімжилсервіс, ідентифікаційний код юридичної особи 37391099 (72503, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Комунальна, буд. 2А)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ідентифікаційний код юридичної особи 20077720 (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716 (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7)

про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно, стягнення коштів.

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Роєнко Є.В., адвокат, довіреність № 1-2022 від 27.12.2019;

від відповідача: Бондар С.О., адвокат, ордер № 1-306 від 29.12.2018;

від третьої особи 1: ОстапенкоВ.М., адвокат, довіреність № 14-201 від 17.05.2019;

від третьої особи 2:Грамчук М.О., довіреність № Др-162-1119 від 13.11.2019;

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом б/н, б/д (вх. № 2691/08-07/19 від 12.09.2019) про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Акімжилсервіс повернути Акціонерному товариству Укртрансгаз в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 710,36 тис. куб. метрів; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Акімжилсервіс на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз 4747009,11 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 710,36 тис. куб. метрів.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 15, 16, 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2019 справу № 908/2511/19 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.09.2019 у справі № 908/2511/19 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 15.10.2019 о 11 год. 30 хв., запропоновано відповідачеві надати відзив до 11.10.2019, включно.

04.10.2019 до канцелярії суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву із доказами його направлення на адресу позивача у справі.

В судовому засіданні 15.10.2019 суддя оголосив склад суду у справі, перевірив явку сторін.

Суд з`ясував наявність відводів та обізнаність представника позивача про процесуальні права та обов`язки сторони.

Відводів складу суду не заявлено. Процесуальні права та обов`язки представнику позивача відомі та зрозумілі.

Суд оголосив про надходження до суду відзиву та прийняття його до розгляду, а також про клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, з підстав не направлення позивачем відповідачеві всіх додатків до позову.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача підтримав відзив на позовну заяву.

Судом з`ясовано думку представників сторін щодо залучення до участі у справі третіх осіб.

Представники сторін не заперечували проти залучення до участі у справі третіх осіб.

В судовому засіданні, суд, з власної ініціативи залучив до участі у справі № 908/2511/19 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ідентифікаційний код юридичної особи 20077720 (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6) та Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716 (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7), про що поставлено відповідну ухвалу.

Суд не знайшов підстав для залишення позову без руху, враховуючи не направлення позивачем відповідачу окремих додатків до позову з технічних причин та зобов`язання позивача направити відповідачеві та суду відповідні документи.

Представник відповідача надала суду пояснення з предмета доказування.

Враховуючи залучення до участі у справі третіх осіб, суд відклав підготовче засідання на 30.10.2019 о 14 год. 30 хв., про що позивач, відповідач та треті особи повідомлені належним чином.

16.10.2019 до канцелярії суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив з доказами направлення відповіді на відзив відповідачу та іншими документами на виконання ухвали суду.

28.10.2019 до канцелярії суду від відповідача надійшли письмові заперечення з доказами направлення позивачу та третім особам.

30.10.2019 до канцелярії суду від відповідача у справі надійшло клопотання про прийняття в якості доказу у справі ксерокопію договору № /7633/ЗП-16 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2016.

В судовому засіданні 30.10.2019 суд повідомив про надходження від сторін вищевказаних письмових документів.

Представник позивача надав суду докази направлення копії позовної заяви з додатками на адреси третіх осіб у справі.

Представник відповідача підтримав клопотання про прийняття в якості доказу у справі ксерокопію договору № /7633/ЗП-16 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2016.

Судом долучено до матеріалів справи надані позивачем докази.

Суд задовольнив клопотання відповідача, долучив до матеріалів справи ксерокопію договору № /7633/ЗП-16 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2016.

За наслідками судового засідання 30.10.2019, враховуючи необхідність надання третіми особами письмових пояснень у справі, суд відклав підготовче засідання у справі № 908/2511/19 на 14.11.2019 о 12 год. 20 хв., про що представники сторін повідомлені в судовому засіданні під звукозапис та підпис.

В судовому засіданні 14.11.2019 представники третіх осіб зазначили про направлення суду та іншим учасникам справи письмових пояснень у справі. Представник третьої особи-1 надав усні пояснення у справі, підтримавши позицію позивача у справі. Представник третьої особи-2 надав усні пояснення у справі, підтримавши заперечення відповідача у справі. Представник позивача підтримав позовні вимоги та відповідь на відзив. Представник відповідача підтримав відзив та заперечення на позовну заяву.

За наслідками судового засідання 14.11.2019, враховуючи продовження строку розгляду справи, необхідність сторонам ознайомитись із письмовими поясненнями третіх осіб у справі та запереченнями відповідача, суд відклав підготовче засідання у справі № 908/2511/19 на 10.12.2019 об 11 год. 30 хв., про що представники сторін повідомлені в судовому засіданні під звукозапис та підпис.

18.11.2019 до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення вих. № 14/4-718-19 від 12.11.2019 з доказами направлення іншим сторонам.

27.11.2019 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання від 26.11.2019 про долучення до матеріалів справи ксерокопій актів приймання-передачі газу за жовтень грудень 2015 року з доказами направлення сторонам у справі.

10.12.2019 суд продовжив підготовче засідання, зазначив про отримання від відповідача клопотання про долучення до матеріалів справи документів та від третьої особи-1 письмових пояснень.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про долучення до матеріалів справи ксерокопій актів приймання-передачі газу за жовтень грудень 2015 року з доказами направлення сторонам у справі.

Клопотання судом задоволено. Надані акти долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали усні пояснення у справі та на запитання суду зазначили, що всі пояснення надані, всі наявні докази подані до матеріалів справи, клопотання та заяви, відсутні.

Присутні представники сторін в судовому засіданні не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

За наслідками судового засідання 10.12.2019 суд ухвалив закрити підготовче провадження.Справу № 908/2511/19 призначити до розгляду по суті на 09.01.2020 о 11 год. 30 хв. Явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковою.

В судовому засіданні 09.01.2020 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Після відкриття судового засідання з розгляду справи по суті, позивач звернувся до суду із клопотанням про залучення до матеріалів справи довідки про відсутність газу у відповідача. Судом клопотання позивача про долучення доказу у справі відхилено, враховуючи заявлення клопотання після оголошення судом судового засідання з розгляду справи по суті та необгрунтування поважності причин неподання відповідного доказу до початку розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, відповів на запитання суду. Також, суду надано наступні пояснення: у січні - березні 2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Акімжилсервіс» безпідставно набуло з газотранспортної системи 710,36 тис. куб. м природного газу, власником якого є АТ «Укртрансгаз». Для відбору відповідачем у січні - березні 2016 природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ «Запоріжгаз», відповідач повинен був мати постачальника відповідних обсягів природного газу, а за його відсутності відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити газоспоживання як це передбачено абз. 2 п. 3 глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, та п. 10 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496. ТОВ «Акімжилсервіс»,не зважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснив відбір 710,36 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується звітом ПАТ«Запоріжгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу попостачальниках за січень-березень 2016, в яких в графі «Фактично спожитий обсяг за місяць всього» по рядку«Категорія/Назва постачальника» вказано фактично відібрані відповідачем з газотранспортної системи обсяги природного газу, зокрема, в січні - березні 2016 -710,36 куб. метрів. Відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України відповідач набув природний газ у розмірі 710,36 тис. куб. м безпідставно та зобов`язаний повернути позивачу безпідставно набуте майно або відшкодувати його вартість у разі неможливості повернення в натурі. Позивач просить суд зобов`язати відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 710,36 тис. куб. м та стягнути його вартість у розмірі 4 747 009,11 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. Суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого: згідно із рішеннями Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області № 6 та № 7 від 30.07.2015 ТОВ «Акімжилсервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг в смт. Якимівка Запорізької області. В тому числі по забезпеченню населення, бюджетних організацій та інших споживачів теплом. 27.11.2015 ТОВ «Акімжилсервіс» та Якимівська селищна рада Якимівського району Запорізької області уклали договори № 27/15, № 28/15, № 29/15 про передачу у тимчасове платне користування комунального майна територіальної громади Якимівської селищної ради, відповідно до яких відповідач прийняв у користування газові котельні. 18.08.2016 вказані договори розірвані шляхом укладання додаткових угод. У період січень березень 2016 ТОВ «Акімжилсервіс» було єдиною організацією, яка здійснювала виробництво, транспортування та постачання теплової енергії в смт. Якимівка Запорізької області. Відповідно до постанови КМУ № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» було покладено в обов`язок АТ «НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, визначеному цим положенням. Постановою КМУ № 705 від 25.07.2012 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» (на час спірних правовідносин) встановлено, що гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є АТ «НАК «Нафтогаз України». Тобто, у спірний період постачальником природного газу відповідача виступало АТ «НАК «Нафтогаз України». Відповідач зазначив, що дійсно у січні березні 2016 АТ «НАК «Нафтогаз України» здійснило транспортування ТОВ «Акімжилсервіс» газ в наступних об`ємах: 320,66 тис. куб. м у січні 2016, 205,764 тис. куб. м у лютому 2016 та 183,936 тис. куб. м у березні 2016. Зазначені обсяги транспортування підтверджені довідкою від 09.06.2017 № 08.05-22/28 Управління східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про проведення зустрічної перевірки. Відповідно до вказаної довідки, у ТОВ «Акімжилсервіс» обліковується кредиторська заборгованість перед АТ «НАК «Нафтогаз України» за спожитий природний газ у розмірі 3 196 874,57 грн. в обсязі 710,360 тис. куб. м за період з 01.01.2016 по 31.03.2016, з яких транспортування склало 310 007,42 грн.

Використаний ТОВ «Акімжилсервіс» природний газ належав АТ «НАК «Нафтогаз України», яке і здійснило його транспортування, а не АТ «Укртрансгаз». Акти, надані позивачем до позову, не підтверджують того, що відповідач відібрав саме природний газ у розмірі 710,36 тис. куб. м у період з січня по березень 2016. Також, відповідач просить застосувати до спірних правовідносин позовну давність, оскільки право вимоги у позивача виникло 01.04.2016, тобто строк позовної давності сплинув 01.04.2019. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданніприсутні представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1, 2 надали усні пояснення у справі.

Представник АТ «НАК «Нафтогаз України» надав наступні пояснення: між АТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Акімжилсервіс» у спірний період відсутні договірні відносини. Договір з ТОВ «Акімжилсервіс» укладено лише у листопаді 2016. Третя особа не здійснювала постачання природного газу у спірний період. Відповідно до чинного законодавства обов`язковою умовою поставки природного газу споживачу є наявність укладеного з постачальником договору. АТ «НАК «Нафтогаз України» не замовляв послугу постачання природного газу та не постачав природний газ відповідачу у спірний період. Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу 8 Кодексу газотранспортної системи замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора ГТС замовлення фізичного транспортування природного газу ГТС на підставі підтвердженої номінації (заявка замовника послуг транспортування, надана оператору ГТС стосовно обсягів природного газу). Для отримання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, АТ «НАК «Нафтогаз України» надає АТ «Укртрансгаз» завдання (плановий розподіл обсягів постачання природного газу на місяць, у якому зазначені лише обсяги газу, які передбачені договорами на постачання між АТ «НАК «Нафтогаз України» та її споживачами) і після підтвердження наявності місячного обсягу природного газу зазначеного у цьому завданні, АТ «Укртрансгаз» надає послугу з транспортування газу магістральними трубопроводами. У газотранспортній системі відсутні обсяги газу, що не мають власника та цільового призначення. Для транспортування природного газу відповідним споживачам АТ «НАК «Нафтогаз України» замовляє послугу транспортування лише в обсягах, передбачених відповідними договорами постачання природного газу. За відсутності заявки на транспортування у відповідний період в ГТС відсутній природний газ, власником якого є АТ «НАК «Нафтогаз України». Тобто, у спірний період газ був відсутній у системі, тому відповідач безпідставно отримав газ з ресурсів позивача. Вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Представник АТ «Запоріжгаз» надав наступні пояснення: відповідно до наданого позивачем реєстру обсягів газу, що були використані споживачами по договорах з НАК «Нафтогаз України» через мережі АТ «Запоріжгаз» в січні - березні 2016, в розрізі кінцевих споживачів, зазначено, що оператором газорозподільної системи є АТ «Запоріжгаз», а споживачем ТОВ «Акімжилсервіс», що підтверджується п.п. 8,22, 23 реєстрів обсягів газу за січень - березень 2016 відповідно. З наданих до позову документів вбачається відсутність з боку позивача доказів обґрунтованого безпідставного набуття відповідачем майна у вигляді природного газу в загальному обсязі 710,36 тис. куб. м з ГТС, оператором якої є позивач, а споживачем відповідач. Відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» встановлено, що газорозподільне підприємство не може провадити діяльність з видобування, постачання, зберігання і транспортування природного газу. Оператор ГРМ є оператором суміжної системи, тому з урахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, тощо. Оператор ГРМ укладає договір на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних витрат та ВТВ природного газу з ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності. У взаємовідносинах з Оператором ГТС Оператор ГРМ розглядається як оператор суміжної системи, який закуповує природний газ для покриття об`ємів фактичних втрат та ВТВ природного газу в газорозподільній системі на підставі договору купівлі-продажу. Оператор ГРМ під час використання природного газу на ВТВ не є споживачем, а отже норми щодо здійснення несанкціонованого відбору природного газу споживачем не можуть застосовуватись до нього. Відповідачем не набуто у власність та не збережено природний газ в обсязі 710,36 тис. куб. м. Доказів наявності у відповідача природного газу суду не надано. Просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 09.01.2020 судом ухвалено рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

27.04.2015 Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (Покупець, позивач у даній справі) укладено договір про закупівлю природного газу № -ВТВ, відповідно до пункту 1.1. якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві у 2015 році природний газ (далі - газ), а Покупецьприйняти та оплатити газ на умовах договору.

Газ, що продається за договором, використовується Покупцем виключно для забезпечення виробничо-технологічних витрат та власних потреб (пункт 1.2 договору).

Продавець передає Покупцеві у квітні-грудні 2015 газ в загальному обсязі 1827 749,736 тис.куб.м. газу, у тому числі по місяцях та кварталах (тис.куб.м.): квітень 170 000,000, травень 170 000,000, червень 170 000,000, липень 160 000,000, серпень 170 000,000, вересень 170 000,000, жовтень 250 000,000, листопад 260 000,000, грудень 307 749,736 (пункт 2.1. договору).

Відповідно до пункту 2.6 договору Покупець зобов`язаний використовувати газ виключно з метою, що визначена в пункті 1.2 договору.

За умовами пункту 3.1. договору Продавець передає Покупцеві у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, газ ввезений на митну територію України Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відповідно до зовнішньоекономічних контрактів) у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України та інших країн або у пунктах приймання-передачі газу (пунктах виміру газу) на підземних сховищах газу (далі ПСГ) Покупця, або в ПСГ.

Газ, що передається Продавцем Покупцю за договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України.

Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.3. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна за 1000 куб.м газу установлюється НКРЕКП на рівні граничного рівня цін на природний газ для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання і становить 7200,00 грн., без урахування податку га додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ2%;

- податок на додану вартість за ставкою20%, якщо інша ставка податку не передбачена чинним законодавством.

До сплати ціна за 1000 куб.м газу, з урахуванням цільової надбавки144,00 грн. та ПДВ1468,80 грн. складає 8812,80 грн.

Виконуючи умови договору, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у січні березні 2016 передано позивачеві природний газ в обсязі 489 003,275 тис. куб.м на загальну суму 3 724 594 497,32 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи актами приймання-передачі природного газу.

Усічні - березні2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Акімжилсервіс» (відповідач) безпідставно набув з газотранспортної системи 710,36 тис.куб.м. природногогазу (у січні 2016 320,66 тис. куб.м, у лютому 2016 205,764 тис. куб.м, у березні 2016 183,936 тис. куб. м), власником якого є АТ «Укртрансгаз» (далі- позивач).

Так, для відбору відповідачем у січні березні 2016 природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ «Запоріжгаз», відповідач повинен був мати постачальника ввідних обсягів природного газу, а за його відсутності відповідач немав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання як це передбачено абз. 2 п.3 глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортноїсистеми, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та послуг від 30.09.2015 № 2493, та п.10 розділу 2 Правил постачання природного газу,затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496.

Однак,ТОВ «Акімжилсервіс», незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійсни ввідбір 710,36 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується звітом ПАТ«Запоріжгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень березень 016, в яких в графі «Фактично спожитий обсяг за місяць всього» по рядку «Категорія/Назва постачальника» вказано фактично відібрані відповідачем з газотранспортної системи обсяги природного газу,зокрема, в січні березні 2016 710,36 куб. метрів.

З урахуванням наведеного, позивачем при зверненні з даним позовом до суду наголошено про те, що оскільки відповідачу в січні березні 2016 не було подано до транспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 710,36 тис. куб. м. природного газу відповідачем був здійснений з обсягів природного позивача, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель, копії договорів купівлі-продажу природного газу та актів приймання-передачі газу та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС, що підтверджує довідкою Головного бухгалтера АТ «Укртрансгаз».

Таким чином, відповідач набув природний газ позивача у січні - березні 2016 в обсязі 710,36 тис. куб. м. без будь-якої на те правової підстави.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Акімжилсервіс» та АТ «НАК «Нафтогаз України» відсутні договірні відносини у період січень березень 2016.

Відповідно до приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте,згодомвідпала.

За змістом ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпіломубезпідставнонабуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно зі ст. 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов`язанийнегайноповернутимайно особі,яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону,або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовіснимволодільцемцього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явитипозов про витребування цього майна.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Урішенні Конституційного Суду України від 02.11. 2004 № 15-рп/2004 визначено, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовчу діяльність.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем подано суду належні та переконливі докази на підтвердження позовних вимог в частині заявлених до стягнення 4 747 009,11 грн.,що є вартістю безпідставнонабутого майна - природного газу в обсязі 710,36 тис. куб. метрів, позовні вимоги в цій частині не суперечать закону та не порушують права чи інтереси інших осіб, з урахуванням чого, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення 4 747 009,11 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 710,36 тис. куб.

Водночас, суд дійшов до висновку про відмову в частині позову щодо зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 710,36 тис. куб. метрів, з огляду на не доведення наявності газу та можливості його повернення в натурі.

При цьому, суд також звертає особливу увагу позивача на те, що резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатися альтернативно.

Більш того, вказана вимога про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 710,36 тис. куб. метрів припускає неможливість виконання судового рішення.

Окремо суд звертає увагу на те, що задоволення позову в повному обсязі призведе до подвійного стягнення боргу, що є неприпустимим.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог. Вказане клопотання відповідача обґрунтовано тим, що спірні відносини виникли у січні березні 2016. Право вимоги у позивача виникло у квітні 2016, а з позовом до суду позивач звернувся 12 09.2019. Суд зазначає наступне:

У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 ст. 32 цієї Конвенції) наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національному законодавстві державучасниць Конвенції виконує кілька завдань у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі ВАТ Нафтова компанія "Юкос" проти Росії, п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №№ 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполучених Королівства).

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Визначення початку відліку позовної давності наведеного у статті 261 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із п. 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи (в редакції до 28.04.2017) у точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до суміжної газотранспортної системи, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної газотранспортної системи, оператором газосховища або прямим споживачем, яка має бути направлена ними до оператора газотранспортної системи в строки, описані у пункті 6 цією глави Кодексу ГТС. Алокація обсягів природного газу для віртуальної точки виходжу до газорозподільної системи здійснюється відповідним оператором газорозподільної системи з урахуванням глави 3 цього розділу.

28.04.2017 вказаний розділ Кодексу ГТС було змінено та викладено у новій редакції, згідно із якою було встановлено, що алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу ХІV цього Кодексу.

Тобто, АТ «Укртрансгаз» як оператор ГТС алокацію фактичних обсягів природного газу почало здійснювати лише з 28.04.2017.

Після початку виконання функцій щодо здійснення алокації позивачем були виявлені порушення з боку АТ «Запоріжгаз» положень Кодексу ГТС при здійсненні алокації в частині необґрунтованого та безпідставного віднесення АТ «Запоріжгаз» обсягів споживання природного газу деякими споживачами, в т.ч. ТОВ «Акімжилсервіс», з ресурсу АТ «НАК «Нафтогаз України».

У позивача як у оператора ГТС виник обов`язок усунути недоліки саме з 28.04.2017, зокрема шляхом здійснення відповідних корегувань наданих послуг, та право на подання позову у даній справі після 28.04.2017.

Таким чином, розглянувши заяву відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

Приписами ст. ст.76,77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78,79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Акімжилсервіс, ідентифікаційний код юридичної особи 37391099 (72503, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Комунальна, буд. 2А) на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз, ідентифікаційний код юридичної особи 30019801 (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) 4747009 (чотири мільйони сімсот сорок сім тисяч дев`ять) грн 11 коп., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 710,36 тис. куб. метрів та 71205 (сімдесят одна тисяча двісті п`ять) грн 14 коп. судового збору.

3. В частині позовних вимог щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Акімжилсервіс повернути Акціонерному товариству Укртрансгаз в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 710, 36 тис. куб. метрів та стягнення 71205 (сімдесят одна тисяча двісті п`ять) грн 13 коп. судового збору відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2020.

Суддя А.О. Науменко