ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Суми

02.01.2020 Справа № 920/1305/19
Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., перевіривши матеріали позовної заяви № 34-17117вих-19 від 27.12.2019 (вх. № 3977 від 28.12.2019)

за позовом: Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури (40000, м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 79) в інтересах держави в особі позивача Бездрицької сільської ради (42350, Сумська область, Сумський район, с. Бездрик, вул. Жовтнева, 2, код 05383313)

до відповідача: фізичної особи-підприємця Шевкун Євгенія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договір оренди системи водопостачання та повернення нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача подав позовну заяву до відповідача, в якій просить суд визнати недійсним договір оренди системи водопостачання № 1 від 02.07.2019, укладеного між сторонами, та зобов`язати відповідача повернути позивачу системи водопостачання, які передані згідно з актом приймання-передачі від 02.07.2019, а також стягнути з відповідача судовий збір, сплачений при поданні позову.

У статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) містяться вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, яка подається до господарського суду.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, відповідно до акту приймання-передачі системи водопостачання та водовідведення вартість комунального майна складає 2957428,23 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Згідно з ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, позовні вимоги про повернення системи водопостачання у розумінні змісту зазначених статей є майновою вимогою, а тому ціна позову має визначатись вартістю майна - системи водопостачання, яка є об`єктом позовних вимог.

У порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України прокурором не зазначено ціну позову та помилково сплачено судовий збір як за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, визначеної процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до приписів ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З огляду на предмет позову, як встановлено судом вище, дана позовна заява носить майновий характер, оскільки вимога про захист права, з якою позивач звернуся до суду, піддається грошовій оцінці.

За змістом п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, позивачем на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви додано платіжне доручення № 2067 від 21.12.2019, з якого вбачається, що за подання даного позову до суду ним сплачено судовий збір у сумі 3842 грн. 00 коп., як за позовну заяву з вимогами немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити за вимогу майнового характеру судовий збір у розмірі 42440,42 грн. (2957428,23*1,5% -1921).

Тому сплачена прокурором сума судового збору за платіжним дорученням №2067 від 21.12.2019 у сумі 3842,00 грн. є недостатньою.

Згідно з частинами першою, десятою статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 ГПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням прокурору часу для усунення встановлених судом недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву № 34-17117вих-19 від 27.12.2019 (вх. № 3977 від 28.12.2019) заступника керівника Сумської місцевої прокуратури залишити без руху.

2. Встановити заступнику керівника Сумської місцевої прокуратури строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду доказів доплати судового збору в сумі 42440,42 грн. за вимогу майнового характеру до 17.01.2020, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 Господарського процесуального кодексу України. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Яковенко