ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5967/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є. за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Десмі Груп", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення основного боргу, пені, 3% річних в загальній сумі 118 633,80 грн

Представники:

від позивача: Остапенко В.С., адвокат, свідоцтво ЗП002365 від 12.09.2019, довіреність №15/01/1 від 15.01.2020

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Десмі Груп" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (далі - відповідач) про стягнення 105 163,70 грн - основного боргу; 12 261,10 грн - пені; 1 209,00 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 61/81 від 28.12.2018 в частині здійснення розрахунку за надані транспортно-експедиторські послуги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.01.2020.

В судове засідання, призначене на 16.01.2020, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в призначене на 16.01.2020 судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 20.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №329.

03.01.2020 відповідачем через канцелярію суду був поданий відзив на позовну заяву (вх. №329/20 від 03.01.2020), в якому зазначив, що надання послуг за договором транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 61/81 від 28.12.2018 припинилось з 10.07.2019 та позивачем на враховано часткову оплату відповідачем послуг на суму 5 000,00 грн, що підтверджується актом звірки розрахунків за преріод лютий-листопад 2019 року (відповідно до якого розмір заборгованості складає 100 163,70 грн). Неврахування часткової оплати суми заборгованості вплинуло на правильність розрахунку штрафних санкцій та трьох відсотків річних.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 16.01.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Десмі Груп" (позивач, експедитор) та Акціонерне товариство "ДНІПРОВАЖМАШ" (відповідач, замовник) уклали договір транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 61/81 (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручив, а експедитор прийняв на себе обов`язки від свого імені та за рахунок замовника здійснювати транспортно-експедиторське обслуговування вантажів автомобільним транспортом по території України. Вид та найменування вантажу, заявленого до перевезення згідно з даним договором, а також пункти відправлення та призначення вантажу визначаються замовником згідно письмової пропозиції (п.1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п.3.1. договору вартість (ціна) за цим договором попередньо визначається сторонами у письмовій пропозиції замовника та остаточно погоджується шляхом підписання Актів здачі-приймання виконаних робіт, які є невід`ємною частиною цього договору. Розмір плати експедитору входить до загальної вартості транспортно-експедиторського обслуговування, яка зазначена в Актах здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно з п.3.2. договору, невід`ємною частиною Актів здачі-приймання виконаних робіт є товарно-транспортні накладні, оформлені відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу №363 від 14.10.1997.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що розрахунки між замовником та експедитором здійснюються на підставі рахунку на оплату протягом 5 банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт про надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування вантажів автомобільним транспортом по території України (п.4.1. в редакції додаткової угоди №1 від 21.01.2019 до договору).

Надання послуг, вказаних в п.1.1. Договору, підтверджується Актами здачі-приймання виконаних робіт, підписаних сторонами, які є невід`ємною частиною договору (п.6.1. договору).

Відповідно до п.10.1. договору, термін його дії встановлюється з моменту його підписання до 31 грудня 2019 року.

Так, в рамках укладеного договору позивачем були надані послуги транспортно-експедиторське обслуговування:

- на суму 43 823,66 грн, що підтверджується актом надання послуг №1201 від 08.07.2019, товарно-транспортними накладними №1134/0807/1 від 08.07.2019, №6386/0807/1 від 08.07.2019, №5234/0807/1 від 08.097.2019 №6879/0807/1 від 08.07.2019, рахунком на оплату №661 від 08.07.2019. Відповідач мав здійснити оплату наданих послуг в строк до 15.07.2019;

- на суму 31 905,97 грн, що підтверджується актом надання послуг №1225 від 09.07.2019, товарно-транспортними накладними №7594/0907/1 віж 09.07.2019, №1134/0907/1 від 09.07.2019, №0274/0907/1 від 09.07.2019, рахунком на оплату №672 від 09.07.2019. Відповідач мав здійснити оплату наданих послуг в строк до 16.07.2019;

- на суму 42 700,79 грн, що підтверджується актом надання послуг №1232 від 10.07.2019, товарно-транспортними накладними №9841/1007/1 від 10.07.2019, №4261/1007/1 від 10.07.2019, №2432/1007/1 від 10.07.2019, №1702/1007/1 від 10.07.2019, рахунком на оплату №673 від 10.07.2019. Відповідач мав здійснити оплату наданих послуг в строк до 17.07.2019

Проте відповідач свої зобов`язання з оплати наданих послуг виконав частково та з порушенням строку, встановленого умовами договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 100 163,70 грн, що підтверджується зокрема актом звірки взаєморозрахунків за період лютий-листопад 2019 року.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 61/81 від 28.12.2018 в частині здійснення розрахунку за надані транспортно-експедиторські послуги, та просить суд стягнути з відповідача 105 163,70 грн - основного боргу; 12 261,10 грн - пені; 1 209,00 грн - 3% річних.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, строк оплати, наявність часткової оплати, наявність прострочення оплати наданих послуг.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на підставі наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 11 статті 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підписання замовником актів надання послуг та товарно-транспортних накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Відповідно до умов договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Доказів оплати товару в сумі 100 163,70 грн відповідач не надав. При цьому суд зауважує, що позивачем на враховано часткову оплату відповідачем послуг на суму 5 000,00 грн, що підтверджується актом звірки розрахунків за преріод лютий-листопад 2019 року (відповідно до якого розмір заборгованості складає 100 163,70 грн).

Враховуючи, що наявність заборгованості у розмірі 100 163,70 грн підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню частково в сумі 100 163,70 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 1 209,00 грн за загальний період прострочення з 16.07.2019 по 03.12.2019. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог в цій частині в сумі 1 191,43 грн, оскільки неврахування часткової оплати суми заборгованості в розмірі 5 000,00 грн вплинуло на правильність розрахунку трьох відсотків річних.

Відповідно частини 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено статті 611 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (надалі Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Отже, Законом передбачено обов`язкове встановлення у договорі розміру штрафних санкцій за невиконання зобов`язань.

Пунктом 8.7. договору сторони встановили, що у випадку затримки оплати належним чином наданих послуг за цим договором, замовник зобов`язаний виплатити експедитору пеню у розмірі 0,05% від суми затриманого платежу за кожний день прострочення терміну оплати.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 12 261,10 грн за загальний період прострочення з 16.07.2019 по 03.12.2019. За розрахунком суду розмірі пені за заявлений позивачем період складає 13 038,26 грн (розрахунок здійснений виходячи з суми заборгованості 100 163,70 грн). Оскільки суд позбавлений права виходу з межі позовних вимог, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволення в заявленому позивачем розмірі, а саме в сумі 12 261,10 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вулиця Сухий Острів, будинок 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕСМІ ГРУП" (69032, м. Запоріжжя, вулиця Виборзька, будинок 16, ) 100 163,70 грн - основного боргу, 12 261,10 грн - пені, 1 191,43 грн - 3% річних, 1 839,75 грн - судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.01.2020.

Суддя А.Є. Соловйова