РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2020Справа № 910/14426/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" (36000, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Соборності, буд. 19; ідентифікаційний код 37686922)

до Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ідентифікаційний код 21647131)

про стягнення 11 806, 96 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11 806, 96 грн за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/0638381.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" залишено без руху, встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду: доказів направлення (фіскальний чек та опис вкладення в цінний лист) копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; приведеної у відповідність ціни позову відповідно до прохальної частини позову.

29.10.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано позовну заяву від 28.10.2019 з приведеною у відповідність ціни позову відповідно до прохальної частини позову, а також надано докази направлення копії позовної заяви від 28.10.2019 на адресу відповідача згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

22.11.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності та відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

04.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив від позивача.

06.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача по розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та детальний опис робіт, виконаних адвокатом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" та Моторно (транспортному) страховому бюро України у проведенні судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бабушкікського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2014 у справі № 200/154/14-п встановлено що 29.12.2013 по вул. Г.Сталінграда 14, в м. Дніпропетровську, ОСОБА_2., керуючи транспортним засобом "Ніссан" д.н.з. НОМЕР_1 , не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом "ЗАЗ Форза" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив Правила дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Станом на дату настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Ніссан" д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" на підставі полісу № АЕ/0638381від 03.04.2013.

31.01.2014 за замовленням ОСОБА_1 було проведено огляд пошкодженого автомобіля та визначено вартість матеріального збитку завданого в результаті ДТП.

Згідно звіту № 1730 від 31.01.2014 матеріальний збиток власника транспортного засобу "ЗАЗ Форза" д.н.з. НОМЕР_2 становить 10 993, 30 грн.

14.02.2014 ОСОБА_1 було подано до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" заяву про страхове відшкодування.

10.02.2015 між ОСОБА_1 та ФОП Шиян Д.С. було укладено договір відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування за договором страхування № АЕ/0638381, на підставі якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні за договором страхування № АЕ/0638381 з ОСОБА_1 на ФОП Шиян Д.С.

28.02.2015 між ФОП Шиян Д.С. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 5/28-02/2015 за умовами п. 1.1. якого клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта з договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0638381 від 03.04.2013.

Відповідно до п. 1.2. в силу цього договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

Згідно з п. 1.3. договору, характеристика прав, переданих фактору клієнтом за цим договором: загальна сума боргу 25 963, 63 грн.

Зобов`язаною особою (боржником) є, зокрема й Приходько А .Є ; страхова компанія Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна"; Моторне (транспортне) страхове бюро України у порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (п. 1.4. договору).

Положеннями ст. 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Метою договору факторингу може бути як передача факторові права вимоги клієнта до боржника в обмін на надання клієнтові грошових коштів, так і відступлення клієнтом своєї вимоги в забезпечення виконання його зобов`язань перед фактором. Предметом договору факторингу може бути одна або декілька вимог.

Позивач вказує, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна" порушуючи умови договору (полісу) № АЕ/0638381 від 03.04.2013 не здійснила виплату грошового зобов`язання.

Як про це зазначає позивач, у зв`язку з ліквідацією Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" 13.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату відшкодування у сумі: 21 484, 88 грн, з яких: 9 677, 92 грн - сума відшкодування, 1 102, 49 грн - 3 % річних, 8 284, 99 грн - інфляційні втрати та 2 419, 48 грн - пені.

На підставі рішення Моторно (транспортного) страхового бюро України № 3.1-05/26855 від 21.08.2019, відповідачем було виплачено позивачу 9 677, 92 грн, як відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.12.2013 за участю транспортного засобу "ЗАЗ Форза" д.н.з. НОМЕР_2 .

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що на переконання позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України лише частково виконало зобов`язання за договором № АЕ/0638381 від 03.04.2013.

Відтак позивач вказує, що невиконане зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" становить 11 806, 96 грн, з яких:1 102, 49 грн - 3 % річних, 8 284, 99 грн - інфляційні втрати та 2 419, 48 грн - пені.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні не вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в силу положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 відкрито провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна".

30.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" звернулося до суду із заявою з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (з урахуванням поданої 24.04.2018 уточненої заяви з кредиторськими вимогами до боржника) за договорами факторингу на загальну суму 14 262 000, 30 грн, в тому числі за зобов`язанням, що виникло на підставі договору № 5/28-02/2015 від 28.02.2015 на суму 21 484, 88 грн, з яких: 9677, 92 грн - розмір завданого збитку, 1 102, 49 грн - 3 % річних, 8 284, 99 грн - інфляційні втрати та 2 419, 48 грн - пені. Дані вимоги ґрунтуються на невиконаних боржником - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" зобов`язань з виплати страхового відшкодування потерпілим за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим, в заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" просило суд визнати грошові вимоги до боржника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" та включити грошові вимоги у вказаному розмірі до реєстру вимог кредиторів боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" визнано кредитором по відношенню до Приватного акціонерного товариства Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" в тому числі, й за договором № 5/28-02/2015 від 28.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута. Вимоги кредиторів відповідно до положень ч. 5 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вважаються погашеними у зв`язку з недостатністю майнових активів боржника. Провадження у справі № 910/842/18 закрито, дію мораторію припинено.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже суд вказує, що розмір грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" в сумі 21 484, 88 грн та їх обґрунтованість до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" встановлені у справі № 910/842/18, мають преюдиціальне значення та не потребують повторного доказування.

Ухвалою суду від 17.07.2019 встановлено, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів боржника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" не задоволені у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

За таких підстав, суд вважає доведеним факт недостатності коштів та майна страховика (Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна") - учасника Моторно (транспортного) страхового бюро України для задоволення вимог його кредиторів.

Таким чином, станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду, його визнано кредитором по відношенню до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" із грошовими вимогами, в тому числі й в розмірі 21 484, 88 грн, з яких: 9677, 92 грн - розмір завданого збитку, 1 102, 49 грн - 3 % річних, 8 284, 99 грн - інфляційні втрати та 2 419, 48 грн - пені.

Однак, під час провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" в останнього не виявлено майна або інших активів, за рахунок яких могли б бути задоволені вимоги позивача.

Судом встановлено, що 13.08.2019 позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату відшкодування у сумі: 21 484, 88 грн, з яких: 9 677, 92 грн - сума відшкодування, 1 102, 49 грн - 3 % річних, 8 284, 99 грн - інфляційні втрати та 2 419, 48 грн - пені.

Моторно (транспортним) страховим бюро України на підставі рішення № 3.1-05/26855 від 21.08.2019 було виплачено позивачу 9 677, 92 грн, як відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.12.2013 за участю транспортного засобу "ЗАЗ Форза" д.н.з. НОМЕР_2 .

В той час суд вказує, що доводи позивача стосовно того, що у Моторно (транспортного) страхового бюро України є обов`язок сплатити грошові вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал", які були визнані та внесені до реєстру кредиторів Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18, а саме: 1 102, 49 грн - 3 % річних, 8 284, 99 грн - інфляційні втрати та 2 419, 48 грн - пені є хибними, з огляду на слідуюче.

Згідно 2.1. ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Частиною 1 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду заподіяну третім особам.

Положеннями п. 41.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" унормовано, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.

Нормами ст 42 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ), а саме п. 41.2. визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; б) власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду; в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на. території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Відтак суд звертає увагу, що положення статей 41 та 42 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ. У вказаних нормах визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

За умовами п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Так, системний аналіз положень ст. 1166 Цивільного кодексу України та ст. 22, 29, 41, 42 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дає підстави дійти висновку, що матеріальною шкодою у розумінні ст. 41, 42 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є вартість втраченого або пошкодженого майна потерпілого, а у випадку пошкодження транспортного засобу - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу.

Як вже було встановлено судом вище 13.08.2019 позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату відшкодування у зв`язку із ліквідацією Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна". Відповідно як про це вказує сам позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" 9 677, 92 грн, як відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.12.2013.

Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує лише шкоду на умовах, визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", інфляційні втрати, пеня, 3% річних не є шкодою у розумінні Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що Моторне (транспортне) страхове бюро України не є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", а тому на Моторне (транспортне) страхове бюро України не покладаються всі зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна".

Так, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей, що Моторне (транспортне) страхове бюро України прострочило виконання грошового зобов`язання перед позивачем, то стягнення нарахуваних 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 36.5. ст. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, штрафні санкції у вигляді пені, передбаченої ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не можуть бути нараховані, оскільки, МТСБУ не порушило 90-денний строк для виплати відшкодування з дня отримання заяви на виплату.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими засобами доказування виникнення у Моторно (транспортного) страхового бюро України обов`язку відшкодування 3 % річних, інфляційні втрати та пені, а відтак, й не доведено наявності боргу. У зв`язку з чим вимоги позивача в сумі 11 806, 96 грн визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності, то суд зазначає слідуюче.

Положеннями статті 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Водночас, пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відповідно позов не підлягає задоволенню, то за таких підстав заявлена відповідачем заява про застосування позовної давності розгляду не підлягає.

У позовній заяві позивачем була заявлена вимога про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Враховуючи, що суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс. Капітал" (36000, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Соборності, буд. 19; ідентифікаційний код 37686922) до Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ідентифікаційний код 21647131) про стягнення 11 806, 96 грн - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 15.01.2020

Суддя Д.О. Баранов