РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/16120/19
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України", м. Київ

про стягнення 49 737,02 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 49 737,02 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди та утримання місця в комунікаційному колекторі №33/10-1 від 01.05.2010 року, в частині своєчасної оплати вартості оренди.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №949 отримав ухвалу суду від 20.11.2019 про відкриття провадження у справі 26.11.2019.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 11.12.2019 року (включно).

Відповідач правом на подачу до суду відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2010 року між Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" (далі - позивач, Підприємство, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (далі - відповідач, Товариство, орендар) було укладено Договір оренди та утримання місця в комунікаційному колекторі №33/10-1 (далі - Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування місце в комунікаційному колекторі по вул. Мельникова, 32 (об`єкт оренди) для розміщення кабельної лінії. Загальна довжина кабельної лінії 991 м.п.

У пункті 4.1. Договору сторони погодили, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі «Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за користування, прокладання телекомунікаційних мереж…», затвердженої Рішенням Київської міської ради від 22.01.09 №6/1064 (п. 4.2.) та на дату підписання Договору становить: 2,37 грн за 1 п.м., що в цілому складає 2 348,68 грн, разом з ПДВ.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п.4.2. Договору).

Пунктом 4.5. Договору передбачено, що орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю комунальні платежі, а саме витрати на утримання місця в колекторі для розміщення 991 м.п. кабелю, місячний розмір яких на дату підписання становить 677,84 грн, разом з ПДВ.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним на рахунок орендодавця. (п. 4.7. Договору).

Факт надання послуг по оренді та утриманню місця в колекторі для розміщення кабелю підтверджується Актами виконання робіт наданих орендодавцем , не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним. (п. 4.8. Договору).

Орендар зобов`язаний розглянути та підписати акти виконаних робіт в термін не більше 3-х днів. За умови неповернення орендарем підписаних актів прийняття наданих послуг, чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо надання послуг, наданих орендодавцем у звітному місяці, вважається, що послуги у такому місяці надані орендодавцем в повному обсязі і прийняті орендарем без зауважень, а акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами. (п. 4.9. Договору).

Починаючи з грудня 2017 року по липень 2018 року позивачем було надано послуги з надання в оренду місця в комунікаційному колекторі на загальну суму 44 314,30 грн та послуги по утриманню місця в комунікаційному колекторі на загальну суму 5 422,72 грн, відповідно до наступних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- №ОУ-0003369 від 31.12.2017 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму 4 409,48 грн;

- №ОУ-0003 від 31.12.2017 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн;

- №ОУ-0000006 від 31.01.2018 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму 4 453,52 грн;

- №ОУ-0000003 від 31.01.2018 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн;

- №ОУ-0000082 від 28.02.2018 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму 4 520,32 грн;

- №ОУ-0000079 від 28.02.2018 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн;

- №ОУ-0347 від 31.03.2018 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму 4 645,63 грн;

- №ОУ-0344 від 31.03.2018 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн;

- №ОУ- від 30.04.2018 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму - №ОУ- від 30.04.2018 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн;

4 696,73 грн;

- №ОУ- від 31.05.2018 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму 4 734,30 грн;

- №ОУ- від 31.05.2018 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн;

- №ОУ- від 30.06.2018 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму 4 734,30 грн;

- №ОУ- від 30.06.2018 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн;

- №ОУ- від 31.07.2018 за оренду місяця в комунікаційному колекторі на суму 4 734,30 грн;

- №ОУ- від 31.07.2018 за утримання кабелю к колекторі на суму 564,87 грн.

Позивачем також для оплати було виставлено рахунки-фактури за вказані місяці на зазначені суми, які направлялись відповідачу цінним листом з описом.

Відповідно до п. 3.2.1. Договору орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати вартість послуг, за оренду місця в комунікаційному колекторі, пропорційних корисному об`єму, що використовується під розміщення кабелю та частку витрат орендодавця на утримання місця під розміщення кабельної лінії.

За твердженням позивача відповідачем не було здійснено наданих послуг, внаслідок чого заборгованість останнього складає 49 737,02 грн (44 314,30 грн + 5 422,72 грн).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу норм статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди, згідно якого в силу вимог статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено частиною 1 статті. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного Договору позивач, зокрема, починаючи з грудня 2017 року по липень 2018 року, надав відповідачу послуги з оренди місця в комунікаційному колекторі на суму в розмірі 44 314,30 грн та послуги по утриманню місця в комунікаційному колекторі на суму в розмірі 5 422,72 грн, що загалом становить 49 737,02 грн.

Зазначені послуги, у зв`язку з відсутністю заперечень з боку відповідача, у відповідності до п. 4.9. Договору, вважається такими, що надані в повному обсязі і прийняті орендарем без зауважень, а акти приймання наданих послуг такими, що підписані сторонами.

Отже, факт з матеріалів справи вбачається, та відповідачем не спростовано факт отримання від позивача послуг по Договору за період з грудня 2017 року по липень 2018 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати наданих позивачем послуг за Договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 49 737,02 грн є доведеними та обґрунтованими.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, оцінивши подані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір позивача в розмірі 1 921,00 грн, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (ідентифікаційний код 34726705; адреса: 02094, місто Київ, вул. Червоногрвардійська, буд. 27А) на користь Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва (ідентифікаційний код 31868786; адреса: 04107, місто Київ, вул. Богговутівська, буд. 30) суму основного боргу в розмірі 49 737,02 грн (сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять сім гривень 02 копійки) та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривня 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов