ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2020 року Справа № 910/4032/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача 1-Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 17.09.2019р., повний текст якого складено 20.09.2019р., у справі №910/4032/19 (суддя Соловей Л.А.)

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України м.Київ

до 1. Військової частини НОМЕР_1 м.Житомир
2. Військової частини НОМЕР_2 м.Житомир
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача-

1. ОСОБА_1 смт.Артемівка Чутовського р-ну Полтавської обл.
2. Міністерство оборони України м.Київ

про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 37 867 грн.,-

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі в тексті Страхове бюро) звернулось з позовом до Військової частини Польова пошта НОМЕР_3 про стягнення сплаченого страхового від-шкодування у сумі 37 867 грн.(арк.справи 5-7).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 22.04.2019р. відкрито провадження у справі №910/4032/19, ухвалою від 13.06.2019р. замінено назву Відповідача з «Військової частини Польова пошта НОМЕР_3 » на «Військова частина НОМЕР_1 », а також залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ОСОБА_1 та Міністерство оборони України, ухвалою від 0.08.2019р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Військову частину НОМЕР_2 , а ухвалою від 28.08.2019р. Військовій частині НОМЕР_2 надано статус співвідповідача.(арк.справи 1-2, 96-98, 140-141, 158-159).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 17.09.2019р. у даній справі задово-лено позов та присуджено до стягнення з Військової частини НОМЕР_1 , з розрахункового рахунку Вій-ськової частини НОМЕР_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 37 867 грн сплаченого страхового відшкодування та 1 921 грн. витрат зі сплати судового збору.(арк.справи 186-189).

Суд вмотивував своє рішення тим, що вина військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) у вчиненні ДТП доведена, оскільки станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована не була, Моторне (транспортне) страхове бюро України підтверджуючих здійснило виплати у сумі 37867 грн., які в порядку регресу належить стягнути з Військової части-ни НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ). При цьому, оскільки Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) не має власного розра-хункового рахунку та перебуває на фінансовому забезпечені Військової частини НОМЕР_2 , сума стра-хового відшкодування стягується з розрахункового рахунку Військової частини НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської облас-ті від 17.09.2019р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. (арк.справи 201-203).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та проце-суального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власни-ків наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право по-дати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транс-портну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Не врахувавши ви-щезазначені норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що відповідальність за шкоду, заподіяну транспортному засобу, а саме автомобілю Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_4 , має нести саме Відповідач, як юридична особа, якій належить транспортний засіб.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/4032/19. Крім того, встановлено іншим учасникам строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії від-зиву протягом 10 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без по-відомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового проваджен-ня.(арк.справи 198).

Через канцелярію апеляційного суду 25.11.2019р. надійшов відзив Позивача на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 214-215).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2017р. о 09 год. 10 хв. в м.Дружівка Донецької облас-ті на вул.Московська та вул.Джерельна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі військо-вої техніки КрАЗ Spartan, номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_1 та легкового автомобіля Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , про що складено довідку №622424.(арк.справи 26).

У довідці зафіксовано, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм КрАЗ Spartan Трачуком Богданом Валентиновичем п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету мі-ністрів України від 10.10.2001 №1306.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_4 , власни-ком якого є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність застрахована згі-дно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК 6998104 терміном дії до 08.09.2018р., виданого ПрАТ СК «Аско-Донбас Північний».(арк.справи 24).

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 30.10.2017р. у справі №229/ 3924/17 винним у настанні ДТП визнано ОСОБА_1 водія транспортного засо-бу КрАЗ Spartan, номерний знак НОМЕР_5 , (арк.справи 25).

З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2017р. ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (позивач) із повідомленням на підставі ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 11.10.2017р. за участю військової техніки КрАЗ Spartan номерний знак НОМЕР_5 , належної військовій частині НОМЕР_3 м.Житомир, якою керував ОСОБА_1 та легкового автомобіля Daewoo Nexia, но-мерний знак НОМЕР_4 , належного ОСОБА_2 , яким керував ОСОБА_2 .(арк.справи 15).

Матеріали справи містять висновок №750/11-17 від 30.11.2017р. щодо вартості матеріаль-ного збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний НОМЕР_6 , пошкодженого внаслідок ДТП становить до по-шкодження 56 986 грн. 45 коп. Вартість відновлювального ремонту становить 102 587 грн. 30 коп. (арк.справи 28-40).

Матеріали справи свідчать, що 19.01.2018р. ОСОБА_2 звернувся до Страхового бюро із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.10.2017р. у порядку ст.ст.35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт-них засобів». Вбачається, що 16.05.2018р. здійснено розрахунок вартості КТЗ марки Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_4 після ДТП та розміру регламентної виплати та визначено, що вартість транспортного засобу після ДТП становить 20 619 грн. 45 коп., розмір регламентної виплати 36 367 грн.(арк.справи 17, 41).

25.05.2018р. Моторно (транспортне) страхове бюро України видало наказ №5069 про від-шкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 в сумі 37 867 грн, з яких: 36 367 грн. регламентна виплата (різниця вартості КТЗ до та після ДТП), а також 1 500 грн. витрати на проведення експертизи.(арк.справи 45-46).

Матеріали справи свідчать, що 29.05.2018р. Позивач виплатив потерпілому страхове відшко-дування в сумі 37 867 грн., що стверджується платіжним дорученням №905258.(арк.справи 47).

Оскільки Позивачем здійснено страхове відшкодування, в порядку ч.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт-них засобів», останній звернувся з позовом про стягнення з Відповідачів в порядку регресу сплаче-ного страхового відшкодування в сумі 37 867 грн.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом позову є стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

У відповідності до положень ст.979 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК Укра-їни), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної по-дії (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу приписів частини 1 статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 застрахував автомобіль Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_4 на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК 6998104 терміном дії до 08.09.2018р., виданого ПрАТ СК «Аско-Донбас Північний».(арк.справи 24).

Згідно зі ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідаль-ності власників наземних транспортних засобів» (надалі в тексті Закон) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавс-тву України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахо-вана, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Положеннями статті 22 Закону, передбачено, що під час настання страхового випадку стра-ховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у ре-зультаті ДТП майну третьої особи.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів звертає увагу, що у зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу, Позивач 29.05. 2018р. виплатив потерпілому 37 867 грн. страхового відшкодування, що стверджується платіжним дорученням №905258.(арк.справи 47).

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою осо-бою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка зав-дала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкоду-вання, якщо інший розмір не встановлений законом.

Приписи ч.2 ст.1187 ЦК України встановлюють особливого суб`єкта, відповідального за зав-дання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Таким суб`єктом є особа, яка на відповідній право-вій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспорт-ним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого ство-рює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джере-лом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на від-повідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) воло-діє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями ч.1 ст.1172 та ч.2 ст.1187 ЦК України.

З матеріалів справи, а саме з листа Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України №1738 від 25.06.2019р. військовий транспортний за-сіб КрАЗ Spartan військовий номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрований 26.04.2017р. у відділенні Вій-ськової інспекції безпеки дорожнього руху Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку за військовою частиною НОМЕР_1 м.Житомир.(арк.справи 104).

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) є юридичною особою, яка здійснює експлуатацію належного їй джерела підвище-ної небезпеки.

Статтею 6 Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова від-повідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/ або майну потерпілого.

Згідно з вимогами статті 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мо-же бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транс-портного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робо-бочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, пе-редбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійс-нення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умо-вах, передбачених цим Законом.(пункти 39.1, 39.2 статті 39 Закону).

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визна-чених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право по-дати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транс-портну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначе-них цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відпові-дає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.(підпункт 38.2.1 пункт 38.2 статті 38, пункт 41.1 статті 41 Закону).

При цьому, апеляційний господарський суд виходить з того, що власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або закон-ними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомір-но експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.(пункт 1.6 статті 1 Закону).

Матеріалами справи стверджується, встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, що винним у настанні ДТП визнано ОСОБА_1 водія транспорт-ного засобу КрАЗ Spartan військовий номерний знак НОМЕР_5 . Транспортний засіб належить війсь-ковій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), страхового полісу вказаний автомобіль не мав.(арк.справи 25, 26, 104).

Як зазначалось вище, ч.1 ст.1172 ЦК України встановлено обов`язок юридичної або фізичної особи відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (служ-бових) обов`язків.

На момент скоєння ДТП водій транспортного засобу ОСОБА_1 перебував на контрактній військовій службі у Збройних силах України.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що шкода, завдана внаслі-док дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи доведеність вини водія автомобіля, який спричинив ДТП, оскільки станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована не була, з урахуванням виплати Позивачем у сумі 37 867 грн. вимоги про стягнення вартості відшкодування є обґрунто-ваними і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, безпідставними є доводи Скаржника в апеляційній скарзі, що МТСБУ після спла-ти страхового відшкодування має право вимагати стягнення вартості відшкодування у водія транс-портного засобу, оскільки пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону надає страховику право подати регрес-ний позов на вибір до власника та/або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспорт-ну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Крім того, до пошкодження вартість автомобіля Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 становила 56 986 грн. 45 коп. Вартість відновлюваль-ного ремонту становила 102 587 грн. 30 коп. Розрахунок вартості транспортного засобу після ДТП здійснено 16.05.2018р. та визначено в сумі 20 619 грн. 45 коп., а розмір регламентної виплати об-числено в сумі 36 367 грн.(арк.справи 28-40, 41).

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбаче-ні згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлю-вальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодову-ється різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.(ст.30 Закону).

Матеріалами справи стверджується вірне обрахування суми виплати потерпілому у відповід-ності до вимог статті 30 Закону, а тому колегія суддів погоджується із ціною позову в сумі 37 867 грн, з яких: 36 367 грн. регламентна виплата (різниця вартості КТЗ до та після ДТП), а також 1 500 грн. витрати на проведення експертизи.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що Відповідач не надав суду доказів спла-ти на користь Позивача відшкодування заподіяної шкоди висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог є вірним.

При цьому, з огляду на розпорядження Тимчасово виконуючого обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних сил України, з 01.01.2009р. створені об`єднані фінансові господарства військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Керівництво щодо ведення бухгалтерського обліку в об`єднаних фінансових господарствах покладені на начальника фінансово-економічної служби військової час-тини А0281.(арк.справи 134-136, 167).

Тобто, Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) не має власного розрахункового рахунку та перебу-ває на фінансовому забезпечені Військової частини НОМЕР_2 , а тому страхове відшкодування у сумі 37 867 грн, підлягає стягненню з розрахункового рахунку Військової частини НОМЕР_2 .

З огляду на викладене, апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню, тому рі-шення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського проце-суального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Житомирсь-кої області від 17.09.2019р. у справі №910/4032/19 залишити без задоволення, а рішення суду пер-шої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №910/4032/19 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.