ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"09" січня 2020 р. Справа № 903/812/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом "Агентства нерухомості "Атланта" товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Атланта"

про заборону незаконного використання знаку для товарів та послуг і комерційного найменування

за відсутності представників сторін

встановив: позивач "Агентство нерухомості "Атланта" ТОВ звернувся до суду з позовом до відповідача - ТОВ "Управляюча компанія "Атланта", в якому просив заборонити відповідачу використання у своїй діяльності знаку для товарів та послуг і комерційного найменування "Атланта". Також просив покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконне використання ТОВ "Управляюча компанія "Атланта" у своїй діяльності зареєстрованого позивачем знаку для товарів та послуг і комерційного найменування у тотожних видах діяльності.

Ухвалою суду від 21.10.2019р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.11.2019р. Явку представників сторін у судове засідання визнано на їх розсуд.

08.11.2019р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. №01-57/12620/19), в якому не погоджується із позовними вимогами, вважає їх безпідставними та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.11.2019 клопотання позивача про призначення експертизи від 10.10.2019р. залишено без задоволення; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; повідомлено сторони про дату, час і місце розгляду справи по суті; встановлено сторонам строк для подання суду заяв, клопотань та пояснень, які з поважних причин не були подані до суду сторонами в обґрунтування їх вимог та заперечень.

22.11.2019р. позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх. №01-57/13262/19), в якій не погоджується з обставинами, викладеними відповідачем у відзиві та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.11.2019 повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться 18.12.2019. Встановлено сторонам строк до 13.12.2019 для подання суду заяв, клопотань та пояснень, які з поважних причин не були подані до суду сторонами в обґрунтування їх вимог та заперечень.

06.12.2019р. відповідач надіслав на адресу суду заперечення на відповідь позивача (вх.№01-57/13852/19), в якому заперечив щодо доводів позивача, зазначених у відповіді на відзив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

17.12.2019 на адресу суду надійшла заява позивача від 12.12.2019, в якій останній просить залишити позовну заяву без розгляду. При цьому позивач зазначає, що зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Позивач вказує, що оскільки, станом на дату звернення позивача із даною заявою, розгляд справи не розпочато по суті, останній звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду в межах визначеного процесуальним законом строку. Зважаючи на те, що має місце подання позивачем відповідної заяви і така заява подана до початку розгляду справи по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, то суд має залишити позов без розгляду незважаючи на підстави, з яких позивачем подано до суду відповідну заяву. Крім того, зазначає, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55 та 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обгрунтованості позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 22.11.2019 сторонам встановлено строк до 13.12.2019 для подання суду заяв, клопотань та пояснень, які з поважних причин не були подані до суду сторонами в обґрунтування їх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 7 ст. 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Заява про залишення позовної заяви без розгляду від 12.12.2019 здана на пошту 13.12.2019, про що свідчить штамп пошти на конверті та накладна 075 від 13.12.2019. Отже, дана заява подана в межах встановленого судом строку.

Ухвалою суду від 18.12.2019 за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 09.01.2020.

Водночас, 19.12.2019 на адресу суду від відповідача надійшла заява (вх.№01-57/14273/19), в якій останній просить в рахунок компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача, стягнути з «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ на користь ТОВ «Управляюча компанія «Атланта 58грн. вартості послуг поштового зв`язку, обумовлені необхідністю направлення позивачу відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив. Відповідач зазначає, що при подачі позову до суду позивач діяв недобросовісно та пред`явив необгрунтований позов; позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; дії позивача були умисними.

09.01.2020 представник відповідача подав клопотання, в якому просив заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат задовольнити, справу розглянути без його участі.

В судове засідання 09.01.2020р. представники сторін не з`явилися. Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надійшло.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Заява позивача про залишення позову без розгляду (вх.№01-83/244/19 від 17.12.2019р.) подана до початку розгляду справи по суті, у визначений судом строк, а тому, на підставі п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду.

Згідно ч.2 ст.226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Розглянувши заяву відповідача про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з тим, у ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 - 130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Як вже зазначалось, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням позову в подальшому без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає відповідач у поданій заяві, позивачем не було вказано - де, коли та як відповідач використав комбіноване позначення знаку для товарів та послуг, що містить зображувальний елемент у вигляді еліпсу червоного кольору та словесну частину «АТЛАНТА», яка розташована в середині еліпса, що і є торговою маркою позивача.

Позовна заява про заборону незаконного використання знаку для товарів та послуг та комерційного найменування, яку подав позивач, мала на меті ущемлення прав та інтересів відповідача на використання слова «атланта» в найменуванні відповідача та в торговій марці, яку зареєстрував за відповідачем Укрпатент. Заявка про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні була подана відповідачем ще 22.12.2017, тобто задовго до подачі позову позивачем, про що позивачу було відомо. Право на використання відповідачем слова «атланта» в найменуванні підтвердив державний реєстратор, який здійснив державну реєстрацію ТОВ Управляюча компанія «Атланта», що підтверджується копією свідоцтва на знак для товарів і послуг №268491, зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10.12.2019.

Крім того, як зазначає відповідач, вина позивача виражається у формі умислу, який полягає в необгрунтованих діях позивача, який, усвідомлюючи, що останній не має жодної монополії на використання загальновідомого слова «атланта», з власних корисливих мотивів (змусити відповідача укласти з позивачем ліцензійний договір на використання торгової марки останнього) вчиняв активні необгрунтовані дії (позовна заява, заперечення проти заявки на знак, клопотання про призначення експертизи), щоб перешкодити законній діяльності відповідача на використання власного найменування та реєстрації товарного знаку. Таким чином, дії позивача були умисними та вчиненими з корисливою метою.

Суд зазначає, що позов у справі у справі №903/812/19 залишається без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України, у зв`язку з поданням заяви позивача про залишення позову без розгляду, після подання сторонами усіх заяв по суті та розгляду судом клопотання про призначення експертизи, а також понесення відповідачем судових витрат.

Водночас, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір понесених відповідачем судових витрат підтверджується доданими фіскальним чеком, накладною Укрпошти від 08.11.2019р. на суму 29грн. про надіслання позивачу відзиву на позов з додатками та фіскальним чеком, накладною Укрпошти від 05.12.2019р. на суму 29грн. про надіслання позивачу заперечення на відповідь на відзив. Всього понесених відповідачем витрат на послуги поштового зв`язку - 58грн.

За таких обставин, враховуючи необгрунтовані дії позивача при зверненні з даним позовом до суду, заява відповідача про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи на суму 58грн. підлягає до задоволення.

Разом з тим, згідно з п. 4 ч. 1, ч. 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, поверненню не підлягає.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 226, ст. ст.130, 234, 235 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву "Агентства нерухомості "Атланта" товариства з обмеженою відповідальністю про залишення позову без розгляду задовольнити.

2. Позов "Агентства нерухомості "Атланта" товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Атланта" про заборону незаконного використання знаку для товарів та послуг і комерційного найменування залишити без розгляду.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Атланта" про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача задовольнити .

4. Стягнути з "Агентства нерухомості "Атланта" товариства з обмеженою відповідальністю (65080, Одеська обл., м. Одеса, вул.Варненська, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Атланта" (43005, Волинська обл., м.Луцьк, пр.Президента Грушевського, буд.30, ) 58грн. витрат на послуги поштового зв`язку.

Копію ухвали надіслати сторонам згідно списку розсилки поштової кореспонденції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 10.01.2020р.

Суддя О. Г. Слободян