РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2020Справа № 910/15974/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс»
простягнення 1366991,54 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаМалигіна О.С.
від відповідачане з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс» 1366991,54 грн, з яких 1346808,89 грн основного боргу, 18403,01 грн пені та 1779,64 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки №01/07/18 від 02.01.2018 в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 відкрито провадження у справі №910/15974/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 18.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2020.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач представників у судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

15.01.2020 від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд визнати поважними причини неявки представника відповідача, директора Демченка Євгенія Івановича, в судове засідання , призначене на 16.01.2020, та відкласти розгляд справи на іншу дату та час після 01.02.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи мотивовано тим, що починаючи з 10.01.2020 ОСОБА_1 є новим директором відповідача, а відтак про наявність судової справи №910/15974/19 та призначення її до судового розгляду ОСОБА_1 (як єдиний станом на теперішній час представник відповідача) дізнався лише 15.01.2020. Як зазначає відповідач, представляти без довіреності відповідача має право виключно ОСОБА_1 як директор, проте в силу відсутності у нього відповідних професійних знань та навичок представництва в суді виникає необхідність звернення до адвокатів для надання відповідачу професійної правової допомоги, для чого об`єктивно необхідний певний час.

Однак, суд відзначає, що відповідачем у справі є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс», а не його директор чи конкретний представник.

Наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №584 підтверджується, що ухвала про відкриття провадження у даній справі була отримана відповідачем ще 21.11.2019, а тому відповідач мав достатньо часу для вирішення питання про укладення договору про надання професійної правничої допомоги у разі виникнення такої необхідності.

В свою чергу, наведені у клопотанні обставини щодо призначення з 10.01.2020 нового директора відповідача не є поважними причинами неявки відповідача у судове засідання в розумінні положень ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс» про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс» (покупець) було укладено договір поставки №01/07/18 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується протягом строку дії Договору, в порядку і на умовах, встановлених цим Договором, продати та передати у власність покупця металопродукцію (надалі по тексту - «товар»), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура товару, що поставляється за цим Договором, визначається в рахунках-фактурах та/або специфікаціях та видаткових накладних постачальника, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що в рамках дії даного Договору постачальник може надавати покупцю додаткові послуги з перевезення товару, порізки Товару тощо, про що зазначається в рахунку-фактурі/Специфікації Постачальника або в інших додатках до цього Договору.

У відповідності до п. 1.5 Договору підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару за видатковою накладною, виданою постачальником, на кожну партію товару, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації, в розумінні ст.266 Господарського Кодексу України, і є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.3 Договору поставка Товару здійснюється партіями на складі постачальника за адресою: м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 4, якщо інші умови поставки не вказані в рахунку-фактурі/специфікації постачальника або в інших додатках до цього Договору. Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної на відповідну партію товару. Право власності на товар, а також усі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця з моменту передачі товару постачальником покупцю. Приймання товару за кількістю відбувається на складі постачальника або на складі покупця, якщо товар доставляється транспортом постачальника, про що зазначається в рахунку-фактурі/специфікації постачальника.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що постачальник зобов`язується передати покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти в пункті поставки товару (п. 2.1. Договору), погоджений для поставки товар протягом 3 робочих днів з дати виставлення рахунку-фактури на погоджену сторонами поставку партії товару, якщо інше не зазначено у специфікації.

Відповідно до п. 4.1 загальна вартість цього Договору складає суму поставленого товару, яка зазначена в усіх рахунках-фактурах/специфікаціях до цього Договору.

Згідно з п. 8.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки Договору) і діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Якщо за двадцять календарних днів до закінчення строку дії даного договору будь-яка із сторін письмово не попередить іншу сторону про припинення дії Договору або між сторонами не буде укладено новий договір, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №39-3/ДП від 10.10.2018 є договором поставки.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 4.2 Договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому Договорі або у рахунках-фактурах/специфікаціях на кожну окрему партію товару. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що покупець сплачує вартість поставленої партії товару протягом 5 календарних днів з дати поставки відповідної партії товару, якщо інше не зазначено у рахунку-фактурі/специфікації.

Відповідно до п. 4.4 Договору в разі відпуску наступної партії товару до розрахунку за попередню партію (партії), кожна наступна оплата зараховується в погашення самого раннього боргу незалежно від призначення платежу, вказаного покупцем в платіжному дорученні.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, у період з 25.09.2019 по 05.11.2019 на виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс» товар на загальну суму 1382726,91 грн.

Факт поставки товару підтверджується підписами представниками обох сторін видатковими накладними №Ц-000040020 від 26.09.2019 на суму 4604,39 грн, №К-000047782 від 18.10.2019 на суму 120421,98 грн, №Ц-000045401 від 29.10.2019 на суму 10106,15 грн, №К-000047855 від 18.10.2019 на суму 9086,33 грн, №К-000047854 від 18.10.2019 на суму 10236,58 грн, №Ц-000043353 від 17.10.2019 на суму 66014,82 грн, №Ц-000043347 від 17.10.2019 на суму 4361,24 грн, №Ц-000043351 від 17.10.2019 на суму 7464,83 грн, №Ц-000043349 від 17.10.2019 на суму 2187,62 грн, №Ц-000045400 від 29.10.2019 на суму 23337,70 грн, №Ц-000043352 від 17.10.2019 на суму 931,63 грн, №У-000012037 від 21.10.2019 на суму 281294,92 грн, №У-000012101 від 21.10.2019 на суму 278945,08 грн, №У-000012134 від 22.10.2019 на суму 282039,72 грн, №У-000012174 від 22.10.2019 на суму 281693,92 грн.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 4.3 Договору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по сплаті вартості поставленого товару на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого товару належним чином виконано не було, а було здійснено лише часткову оплату на суму 35918,02 грн.

Решта вартості поставленого товару оплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс» не була, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 1346808,89 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем заперечень проти позову не наведено, доказів погашення заборгованості не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 1346808,89 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 18403,01 грн та 3% річних у розмірі 1779,64 грн, нараховані в розрізі кожної накладної окремо (розрахунок здійснено станом на 11.11.2019).

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що за порушення строків оплати товару, встановлених в п. 4.3. цього Договору та додатках до нього покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання зобов`язання, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача пені та 3% річних є обґрунтованими.

Однак, суд здійснює перерахунок заявлених до стягнення сум пені та 3% річних, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду прострочення виконання зобов`язань за накладними №Ц-000045401 від 29.10.2019, №Ц-000045400 від 29.10.2019, №У-000012037 від 21.10.2019, №У-000012101 від 21.10.2019, №У-000012134 від 22.10.2019, №У-000012174 від 22.10.2019.

Так, позивачем не враховано, що за приписами ч. 6 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням наведеного, за здійсненим судом перерахунком, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у загальному розмірі 16944,17 грн та 3% річних у загальному розмірі 1638,47 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Плюс» (01011, м.Київ, вулиця Рибальська, будинок 13, ідентифікаційний код 36590344) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» (03039, м.Київ, Саперно-Слобідський проїзд, будинок 4, ідентифікаційний код 37412768) суму основного боргу у розмірі 1346808 (один мільйон триста сорок шість тисяч вісімсот вісім) грн 89 коп., пеню у розмірі 16944 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн 17 коп., 3% річних у розмірі 1638 (одна тисяча шістсот тридцять вісім) грн 47 коп. та судовий збір у розмірі 20480 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн 26 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 21.01.2020.

Суддя Ю.М. Смирнова