СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"13" січня 2020 р. Справа № 40/510-07

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Склярук О.І.

при секретарі Пархоменко О.В.

апелянта- адвокат Бобров В.С., свідоцтво №3342 від 23.09.2009 року, ордер ХВ №000193 від 13.01.2020 року, адвокат Цвіркун М.В., ордер ХВ №2001 від 16.10.2019 року, свідоцтво ДН №5396 від 22.03.2019 року, адвокат Житченко Д.Ю., свідоцтво №884 від 27.01.2011 року, ордер ПТ №111615 від 04.12.2019 року;

позивача - адвокат Єлісеєв М.І., свідоцтво ХВ №002225 від 30.05.2018 року, довіреність від 02.04.2019 року;

відповідача - не з'явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Яковенко С.В., довіреність № 08-21/4469/2-19 від 27.12.2019 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни, м. Харків (вх. № 3256 Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі №40/510-07, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Хотенець П.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (теперішня назва Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко"), м. Харків

до Закритого акціонерного товариства "Транспортник", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Харківська міська рада, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі №40/510-07 прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог до розгляду; позовні вимоги задоволено; визнано за Акціонерним товариством „Концерн АВЕК та Ко" () право власності на Торгівельно-виставочний центр із блоків торгівельних павільйонів і санвузлом (літ. А-2 загальною площею 387,7 кв.м.; літ. Б-2 загальною площею 1800,8 кв.м.; літ. В-2 загальною площею 1528,4 кв.м.; літ. Г-2 загальною площею 1256,2 кв.м.; літ. Д-2 загальною площею 1058,8 кв.м.; літ. Е-2 загальною площею 880,2 кв.м.), обладнаний благоустроєним майданчиком, розташований у місті Харкові, по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А.

Стягнуто з Акціонерного товариства „Концерн АВЕК та Ко" на користь Закритого акціонерного товариства „Транспортник", вартість будівництва у розмірі 12 254783,86 грн.; стягнуто з Закритого акціонерного товариства „Транспортник" на користь Акціонерного товариства „Концерн АВЕК та Ко" 25 500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Фізична особа-підприємець Храмцова Алла Валентинівна з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" відмовити в повному обсязі.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Про судове рішення у справі Фізична особа-підприємець Храмцова Алла Валентинівна дізналася 16.10.2019 року, ознайомившись з його копією в матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002790 від 29.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, де Храмцова Алла Валентинівна визнана потерпілою.

Рішенням від 08.01.2008 року за АТ "Концерн АВЕК та Ко" визнано право власності на торгівельні павільйони, розташовані у місті Харкові, по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А (так званий "ринок Барабашово").

Один із цих павільйонів був збудований у 2007 році на замовлення Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни та за її кошти, однак рішенням суду право власності на павільйони було визнано за позивачем у справі, а тому, вказане судове рішення безпосередньо стосується її прав та законних інтересів.

Як на підставу позову АТ "Концерн АВЕК та Ко" посилався на укладений з Харківською міською радою договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:043:0043 від 27.10.2005 року, на якій здійснювалось будівництво павільйонів у місті Харкові, по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А.

Відповідач у справі, ЗАТ "Транспортник", у відзиві на позов зазначив, що був замовником будівництва та набув право власності на павільйони на підставі факту їх збудування у другій половині 2004 року, що на її думку стверджує той факт, що сторони договору оренди землі, в тому числі позивач у справі, підтвердив, що наприкінці 2005 року на земельній ділянці були відсутні будь-які об'єкти нерухомості.

Господарським судом першої інстанції не враховано, що сам факт землекористування не є безумовною та імперативною підставою набуття права власності на об'єкти, що на ній збудовані, а договір на виконання будівельних робіт, взаємні розрахунки, акти виконаних робіт, довідка про вартість та технічний висновок неналежного суб'єкта - не є документами, що підтверджують набуття права власності.

В матеріалах справи відсутня проектна документація, яка необхідна для будівництва. Місцевий господарський суд не перевірив, чи дійсно відповідач планував будівництво саме торгових павільйонів за адресою м. Харків, пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А та які конструктивні, містобудівні рішення при цьому повинні були використовуватись, що на її думку ще раз доводить той факт, що будівництво торгівельних павільйонів здійснювалось не ЗАТ "Транспортник" та не у 2004 році.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту введення в експлуатацію нібито збудованих ЗАТ "Транспортник" об'єктів будівництва (акти, сертифікати відповідності тощо), що свідчить про те, що ЗАТ "Транспортник" не отримувало дозвільних документів, не розробляло проекту, не здійснювало будівництво; ні позивач, ні відповідач не могли набути права власності на майно, яке набуло статусу об'єкта цивільних правовідносин, навіть за рішенням суду.

Висновок ТОВ "Слобідська будівельна Артіль", що міститься у справі не може бути доказом, оскільки документом, що може підтвердити прийняття в експлуатацію збудованих об'єктів будівництва є сертифікат відповідності, який в матеріалах справи відсутній.

Місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що учасниками справи є дві юридичні особи з одним і тим же кінцевим бенефіціаром, фактично позов заявлено про передачу у власність самочинно збудованого нерухомого майна від одного підприємства - ЗАТ "Транспортник" до іншого- АТ "Концерн АВЕК та Ко" , а тому саме рішенням суду замінено цивільно-правову угоду про відчуження майна; ЗАТ "Транспортник" не мав права відчужувати таке майно, оскільки не набув права на нього.

Судом першої інстанції не було залучено до участі у справі Харківську міську раду як власника земельної ділянки, на якій розміщені самочинні об'єкти, тоді як прийняте у справі рішення безпосередньо стосується її прав та обов'язків.

Одночасно апелянт просить поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги, оскільки про судове рішення їй стало відомо лише 16.10.2019 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2019 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни на рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі залишено без руху; Фізичну особу-підприємця Храмцову Аллу Валентинівну було зобов'язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз'яснено Фізичній особі-підприємцю Храмцовій Аллі Валентинівні, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

29.10.2019 року на адресу суду від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження (вх.№10219), в якому останній просить відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни на рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі , які долучено до матеріалів справи.

13.11.2019 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№10727), а саме надано докази сплати судового збору, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 року, за відсутності передбачених ГПК України підстав для повернення апеляційної скарги та відмови у відкритті апеляційного провадження, клопотання Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни на рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі; учасникам справи встановлено строк до 27.11.2019 року на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на 04.12.2019 року о 09:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №115; до розгляду апеляційної скарги дію рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі №40/510-07 зупинено.

26.11.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх.№11177), в якій останній просить надати для ознайомлення матеріали справи з можливістю робити з них витяги та копії, яку долучено до матеріалів справи.

26.11.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку (вх.№11178), в якому останній просить продовжити строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 02.12.2019 року, яке долучено до матеріалів справи.

02.12.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшов відзив (вх.№11363), в якому останній просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити без змін рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі, який долучено до матеріалів справи.

02.12.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження (вх.№11364), яке долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає наступне.

Господарським судом першої інстанції не вирішувалися і не могли бути вирішені питання про права, інтереси та (або) обов'язки апелянта.

Твердження апелянта про те, що належний їй магазин, документи на будівництво якого надано до суду апеляційної інстанції є частиною Торгівельно-виставочного центру та знаходиться у конкретному блоці з 6 -ти блоків павільйонів, які є окремими об'єктами права власності позивача (літ. А-2: літ. Б-2: літ. В-2; літ. Г-2; літ. Д-2; літ. Е-2), не підтверджені жодним доказом.

Документи, які надані апелянтом на підтвердження будівництва магазину можуть свідчити лише про таке будівництво за певною адресою, у м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ), 24/88-А наприкінці 2007 року та, що його було збудовано окремо, тобто не у блоці з іншими павільйонами.

У апелянта відсутні будь-які докази на підтвердження факту будівництва належного їй магазину саме у складі Торгівельно-виставочного центру, що складається з 6-ти блоків, які є окремими об'єктами права власності позивача (літ. А-2: літ. Б- 2; літ. В-2; літ. Г-2; літ. Д-2; літ. Е-2) і розташовані у м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ), 24/88-А.

03.12.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№11417), в якому останній просить відкласти розгляд справи на інший час та іншу дату, яке долучено до матеріалів справи.

04.12.2019 року на адресу суду від Харківської міської ради надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх.№11434), в якому остання просить залучити до участі у розгляді справи за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни на рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року Харківську міську раду, як власника ділянки, на якій розташовано спірні об'єкти нерухомого майна; рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі скасувати повністю; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову АТ „Концерн АВЕК та Ко" до ЗАТ "Транспортник" про визнання права власності за АТ „Концерн АВЕК та Ко" на Торгівельно-виставочний центр із блоків торгівельних павільйонів і санвузлом (літ. А-2 загальною площею 387,7 кв.м.; літ. Б-2 загальною площею 1800,8 кв.м.; літ. В-2 загальною площею 1528,4 кв.м.; літ. Г-2 загальною площею 1256,2 кв.м.; літ. Д-2 загальною площею 1058,8 кв.м.; літ. Е-2 загальною площею 880,2 кв.м.), обладнаний благоустроєним майданчиком, розташований у місті Харкові, по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А, яке долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування клопотання Харківська міська рада зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції вирішувалось питання будівництва об'єкту, а повноваження щодо забудови земельних ділянок здійснювалось Департаментом містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради, правонаступником якого є Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, а такий орган не був залучений до розгляду справи, та що приймаючи рішення суд вирішив питання про права та обов'язки Харківської міської ради.

04.12.2019 року на адресу суду від представника апелянта надійшло клопотання (вх.№11469), в якому останній просить судове засідання у справі відкласти на інший час та іншу дату; надати для ознайомлення матеріали справи з правом робити виписки, витяги та фотокопії; встановити апелянту строк для подання відповіді на відзив, яке долучено до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, та беручи до уваги, що представником апелянта не обґрунтовано об'єктивних підстав у відкладенні розгляду скарги, колегія суддів виходила з необхідності недопущення затягування судового процесу, що може привести до порушення вимог статті 69 ГПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 23.12.2019 року о 12:00 год.

10.12.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх.№11674), в якій останній просить надати для ознайомлення матеріали справи з можливістю роботи з них витяги та копії, яку долучено до матеріалів справи.

21.12.2019 року на адресу суду від представника апелянта надійшли заперечення на клопотання про закриття апеляційного провадження (вх.№12033), в яких останній просить у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" від 02.12.2019 року про закриття апеляційного провадження відмовити повністю, які долучено до матеріалів справи.

21.12.2019 року на адресу суду від представника апелянта надійшли письмові пояснення до клопотання Харківської міської ради про залучення її до участі у справі в якості третьої особи (вх.№12034), в яких останній просить залучити Харківську міську раду до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, які долучено до матеріалів справи.

21.12.2019 року на адресу суду від представника апелянта надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги (вх.№12035), в яких останній просить рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" відмовити в повному обсязі, які долучено до матеріалів справи.

23.12.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення проти клопотання Харківської міської ради про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх.№12070), в яких останній просить відмовити Харківській міській раді у задоволенні клопотання про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, які долучено до матеріалів справи.

23.12.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування у Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни оригіналів документів, копії яких додані апелянтом до апеляційної скарги (вх.№12071), а саме: договору на виконання підрядних робіт від 03.12.2007 року № 12/28/1; локального кошторису (без дати складання); договірної ціни № об'єкта торгового призначення (без дати складання); відомостей ресурсів до договірної ціни (без дати складання); розрахунку 1-2 загальновиробничих видатків у складі договірної ціни (без дати складання); акту прийомки виконаних підрядних робіт за невідомий період, підписаний 29.12.2007 року; відомостей ресурсів до акту прийомки за невідомий період; розрахунку № 1-2 загальновиробничих видатків до акту № (без дати складання); довідки про вартість виконаних підрядних робіт від 29.12.2007 року; проектної документації на будівництво павільйону (плани забудови, фасад, розріз та схема влаштування металоконструкцій та специфікація метала на виготовлення каркасу споруди).

Також, у вказаному клопотанні від 23.12.2019 року (вх.№12071), представник позивача просить поновити строк на подання додаткових доказів та приєднати до матеріалів справи додані до цього клопотання докази в копіях, а саме: ухвали Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2019 року у справі № 643/9039/19, (у позивача є засвідчена судом копія ухвали, оригінал зберігається у суді); листа директора ПСК "ХЗМК Гефест" від 15.08.2019 року (оригінал зберігається в матеріалах кримінального провадження №0002804); заяви представника ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" про ознайомлення з матеріалами справи № 643/9039/19; документів, що підтверджують укладення між Фізичною особою-підприємцем Храмцової Алли Валентинівни та ПСК "ХЗМК Гефест" договору № 12/28/1 на виконання підрядних робіт від 03.12.2007 року, предметом якого є будівництво споруди торгівельного призначення у місті Харкові, по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А та виконання сторонами зазначеного договору (копії зроблено з копій, які містяться в матеріалах справи № 643/9039/19, що розглядалася слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова), яке долучено до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 23.12.2019 року клопотання Харківської міської ради, яке надійшло до суду апеляційної інстанції 04.12.2019 року (вх.№11434) про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, колегія суддів виходила з наступного.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1- 5 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін.

У пункті 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що процесуальний закон не обмежує можливості допущення особи до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі її заяви про вступ у справу в процесі повторного розгляду останньої в апеляційному порядку, а також залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі за клопотанням сторони, прокурора або з ініціативи апеляційного господарського суду; відповідні дії можуть мати місце до прийняття апеляційною інстанцією судового рішення зі справи.

Тобто, залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стадії апеляційного перегляду можливе лише при фактичному розгляді апеляційним господарським судом справи та до прийняття апеляційною інстанцією судового рішення.

Колегією суддів враховано правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 24.01.2017 року у справі №904/7492/16 та виходячи з того, що в суді першої інстанції вирішувалось питання будівництва об'єкту, в той час як повноваження щодо забудови земельних ділянок здійснювалось Департаментом містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради, правонаступником якого є Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, який не був залучений до участі у розгляді справи і, беручи до уваги, що суд першої інстанції фактично вирішив питання про права та обов'язки Харківської міської ради, колегія суддів дійшла висновку, що залучення її до участі у справі на стадії апеляційного провадження не буде суперечить інтересам сторін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 року залучено Харківську міську раду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; зобов'язано позивача направити Харківській міській раді копію позовної заяви та апеляційної скарги з додатками; оголошено перерву у розгляді справи до 09.01.2020 року о 11:30 год; встановлено Харківській міській раді строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

08.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№89), в якому останній просив приєднати до матеріалів справи докази направлення залученій до участі у справі третій особі, Харківській міській раді, копій: позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог та апеляційної скарги з додатками, яке долучено до матеріалів справи.

08.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№90), в якому останній просить надати можливість ознайомитися з матеріалами справи, яке долучено до матеріалів справи.

09.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення (вх.№99), в яких останній просить дозволити ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" їх подати, приєднати до матеріалів справи та розглядати справу з їх урахуванням; встановити ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" додатковий строк для подання доданих до пояснень доказів та приєднати їх до матеріалів справи в копіях, а саме: рішення XIII сесії Харківської міської ради XXIV скликання №107/03 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам"; укладеного 09.07.2003 року між Харківською міською радою та ЗАТ "Транспортник" договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимченко Т.В., зареєстрованого: в реєстрі за №4292, у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру в книзі записів держаної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) 30.07.2003 року за №7550/03; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 17.03.2004 року №209; дозволу на виконання будівельних робіт від 12.05.2004 року №226, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Харкова, які долучено до матеріалів справи.

09.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№169), в якому останній просить надати можливість ознайомитись з матеріалами справи з правом робити витяги, виписки та фотокопії, яке долучено до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 09.01.2020 року клопотання представника позивача (вх.№11178) про продовження процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, беручи до уваги те, що останній до суду апеляційної інстанції звернувся із заявою про продовження такого строку до його закінчення, відзив фактично подано 29.11.2019 року та з метою недопущення порушення процесуального права позивача, колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Статтею 114 ГПК України унормовано, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Частиною 2 ст. 119 ГПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз судової практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (справа Мушта проти України, заява №8863/06, рішення від 18.11.2010, пункти 37-38; Справаv. The United Kingdom, заява №4451/70, рішення від 21.02.1975, пункт 38).

Розглянувши в судовому засіданні 09.01.2020 року клопотання представника позивача від 23.12.2019 року (вх.№12071) про витребування у Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни оригіналів документів, копії яких додані апелянтом до апеляційної скарги та беручи до уваги, що в судовому засіданні зазначеної дати представник апелянта повідомив про можливість надання до суду апеляційної інстанції оригіналів вказаних документів для огляду, колегія суддів виходила з того, що це не суперечить вимогам ч.ч. 10 -11 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 року постановлено: продовжити Приватному акціонерному товариству "Концерн АВЕК та Ко" процесуальний строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 02.12.2019 року; апелянту - Фізичній особі-підприємцю Храмцовій Аллі Валентинівні подати в судове засідання оригінали письмових доказів, які в копіях додані до апеляційної скарги; оголосити перерву у розгляді справи до 13.01.2020 р. о 14:30 год.

11.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до клопотання про закриття апеляційного провадження (вх.№230), в яких останній зазначає наступне.

ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" дійсно надавало до Московського районного суду м. Харкова при розгляді клопотання слідчого документи, що підтверджують факт будівництва комплексу 5-ти блоків з 80-ти павільйонів, двоповерховий (на металевому каркасі засклених 72,5; 3,75 (66,75;3,7) х 50,8(18,0) х 10,8(7,0)).

В одному із зазначених 5-ти блоків дійсно знаходиться павільйон, що згідно даних внутрішнього обліку має кодування D-009-21-0005 (старе кодування "Т76").

Цей павільйон у квітні 2007 р. переданий в оренду Фізичній особі-підприємцю Храмцовій Аллі Валентинівні , за договором оренди №2204/н.

Саме на цей павільйон Фізичною особою-підприємцем Храмцовою Аллою Валентинівною у 2019 році (спочатку у кримінальному провадженні, а потім і у даній справі) були надані документи, що стверджують факт того, що він збудований на її замовлення.

Зазначений комплекс 5-ти блоків з 80-ти павільйонів був збудований у березні 2007 року на замовлення ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" на земельній ділянці за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ), 24/88-А.

У той самий час рішенням господарського суду Харківської області від 08.01.2019 року у справі за ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» визнано право власності на Торгівельно-виставочний центр із блоків павільйонів і санвузлом, обладнаний благоустроєним майданчиком, що складається з 6-ти, а не з 5-ти блоків павільйонів.

Будівництво зазначеного в рішенні Торгівельно- виставочного центру було здійснено на замовлення ЗАТ "Транспортник", а не ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" та закінчено у грудні 2004 року, а не у березні 2007 року. Підрядні роботи з будівництва виконувало АТЗТ "ГЕЯ", а не ТОВ "Проперті Менеджмент Україна".

Комплекс 5-ти блоків з 80-ти павільйонів двоповерховий не має ніякого відношення до Торгівельно-виставочного центру із блоків павільйонів і санвузлом, обладнаного благоустроєним майданчиком, право власності на який рішенням суду від 08.01.2019 року у справі визнано за ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко", і не був предметом розгляду цієї справи. Це різні об'єкти, які знаходяться на одній і тій самій земельній ділянці за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ), 24/88-А.

Той факт, що це є різні об'єкти, вочевидь вбачається з виконаної землевпорядною організацією, Фірмою "Бізнеспласт" ТОВ топо-геодезичної зйомки території Торгівельно-виставочного центру з гостьовою автостоянкою у м. Харкові по пр. Ювілейному, 24/88-А (земельна ділянка з кадастровим номером :02:043:0043).

На цій топо-геодезичній зйомці нанесені блоки з павільйонів літ. "А-2", "Б-2", "В-2", "Г-2", "Д-2" та "Е-2", що вказані у рішенні суду від 08.01.2019 року у даній справі, із зазначенням координат кожного з цих блоків у місцевій системі координат.

Також, на цій топо-геодезичній зйомці нанесений комплекс 5-ти блоків з 80-ти павільйонів двоповерховий із зазначенням його координат.

Павільйон Р-009-21-0005 на зйомці окремо виділений графічно і закоординований. При цьому чітко видно, що він не знаходиться у літерах "А-2". "Б-2","В-2". "Г-2". "Д-2" та "Е-2" та є складовою частиною саме комплексу з 5-ти блоків та 80 павільйонів двоповерхового і не є окремо збудованим об'єктом.

Посилається на те, що оскільки ці пояснення надаються у зв'язку з доводами, які викладені представником Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни в судовому засіданні 09.01.2020 року, додаткові докази, що додаються до цих пояснень на підтвердження наведених в них обставин, з об'єктивних причин не були надані позивачем разом з позовною заявою.

Просить дозволити Приватному акціонерному товариству "Концерн АВЕК та Ко" подати ці пояснення, приєднати їх до матеріалів справи та розглядати справу з їх урахуванням; встановити Приватному акціонерному товариству "Концерн АВЕК та Ко" додатковий строк для подання доданих до цих пояснень в копіях доказів та приєднати ці докази до матеріалів справи, а саме: акт № 07-06/247/0/1 прийомки виконаних підрядних робіт за березень 2007 року; відомість ресурсів до акту прийомки №07-06/247/0/1 за березень 2007 року; розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту № 07-07/247/0/1 за березень 2007 року; довідку про вартість виконаних підрядних робіт за березень 2007 року; акт контрольного обміру об'єкта на ТЦ у ст. метро "Академіка Барабашова" (0-009-21-0005) від 22.07.2012 року; топо-геодезичну зйомку території Торгівельно-виставочного центру з гостьовою автостоянкою у м. Харкові по пр. Ювілейному, 24/88-А (земельна ділянка з кадастровим номером :02:043:0043); укладений з Фізичною особою-підприємцем Храмцовою Аллою Валентинівною договір оренди №2204/н від 30.04.2012 року, акт приймання-передачі від 01.05.2012 року, додаткову угоду до договору оренди №2204/н від 30.04.2012 року; бухгалтерську довідку від 30.05.2019 року №394, які долучено до матеріалів справи.

13.01.2020 року на адресу суду від представника апелянта надійшли заперечення щодо долучення доказів, поданих представником позивача з поясненнями (вх.№231), в яких останній просить відмовити в долученні до матеріалів справи доказів, поданих ПрАТ "Концерн Авек та Ко" разом з поясненнями 09.01.2020 року, як таких, що подані з порушенням вимог ГПК України, які долучено до матеріалів справи.

В обгрунтування заперечень, представник апелянта зазначає, що Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" не зазначено, а ні про винятковий випадок, який зумовив подання доказів саме на стадії апеляційного розгляду справи, а ні про об'єктивну неможливість подання таких доказів безпосередньо з позовною заявою до суду першої інстанції.

13.01.2020 року на адресу суду від представника апелянта надійшли пояснення щодо надання оригіналів документів (вх.№255), в яких останній зазначає на те, що оригінали документів, копії яких були додані апелянтом до апеляційної скарги не можуть бути надані для огляду в судове засідання, оскільки на даний час знаходяться у КВ КНДІ судових експертиз Міністерства юстиції України та будуть повернуті апелянту після проведення експертного дослідження, які долучено до матеріалів справи.

Між тим, у абзаці 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" зазначено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 вказано, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору .

За приписами ч.ч. 10-11 ст.80 ГПК України докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 91 ГПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Так, письмові докази, які апелянтом додані до апеляційної скарги в ксерокопіях, а саме: заява про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від адвоката Цвіркун М.В. прокурору ПХО раднику юстиції Гудзь В.В., витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, лист зі справи кримінального провадження №0002790 (а.с. 161-163, том 1); договір на виконання підрядних робіт від 03.12.2007 року № 12/28/1; локальний кошторис (без дати складання); договірна ціна № об'єкта торгового призначення (без дати складання); відомість ресурсів до договірної ціни (без дати складання); розрахунок 1-2 загальновиробничих видатків у складі договірної ціни (без дати складання);акт прийомки виконаних підрядних робіт за невідомий період; відомість ресурсів до акту прийомки за невідомий період; розрахунок № 1-2 загальновиробничих видатків до акту № (без дати складання); довідка про вартість виконаних підрядних робіт від 29.12.2007 року (а.с.171-200, том 1) не містять: підтвердження апелянтом відповідності копій письмових доказів їх оригіналам; вказівки на те, що такі докази знаходяться у апелянта або у іншої особи; підпису апелянта із зазначенням дати такого засвідчення, тобто їх не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Оригінали цих письмових доказів як до матеріалів справи так і для огляду в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянтом не подавались.

Відповідно до п.5 ст.91 ГПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

А тому, за таких обставин, не має підстав вважати письмові докази, які додані апелянтом до апеляційної скарги такими, що не викликають сумнів з приводу їх достовірності.

Вказане є підставою розглядати справу на підставі інших доказів та докази, які додані апелянтом до апеляційної скарги не брати судом до уваги, як такі, що викликають сумнів з приводу їх достовірності.

В судовому засіданні 13.01.2020 року представники апелянта просили відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату, надавши їм час для ознайомлення з додатковими поясненнями представника позивача до клопотання про закриття провадження у справі від 11.01.2020 року (вх.№230); заперечували проти задоволення клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження, просили задовольнити апеляційну скаргу; представник позивача просив закрити апеляційне провадження; представник третьої особи заперечував проти закриття апеляційного провадження.

В судове засідання 13.01.2020 року представник відповідача не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотному боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Окрім того, на підтвердження направлення копій ухвал суду від: 13.11.2019 року, 04.12.2019 року, 23.12.2019 року, відповідачу у справі додано витяги із сайту УДППЗ "Укрпошта": №422, №201, №521, з яких вбачається, що поштові повідомлення для відповідача повертались з відміткою "інші причини" та «за закінченням терміну зберігання".

Крім того, вказані ухвали суду від 13.11.2019 року, 04.12.2019 року, 23.12.2019 року та 09.01.2020 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та https://eag.court.gov.ua/sud4875/

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17 та зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши в судовому засіданні 13.01.2020 року клопотання представника позивача, які надійшли до суду апеляційної інстанції: 23.12.2019 року (вх.№12071), про поновлення строку на подання додаткових доказів; 09.01.2020 року з поясненнями (вх.№99) про встановлення ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" додаткового строку для подання доданих до пояснень доказів та 11.01.2020 року з додатковими поясненнями до клопотання про закриття провадження у справі (вх.№230) про встановлення Приватному акціонерному товариству "Концерн АВЕК та Ко" додаткового строку для подання доданих до цих пояснень в копіях доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст 76-79 ГПК України на підтвердження винятковості випадків, які б перешкоджали у дотриманні позивачем встановлених як законом так і судом строків для вчинення відповідних процесуальних дій, а саме - неможливості своєчасного подання ним письмових доказів, що зазначені у вказаних клопотаннях як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, а тому підстав для задоволення клопотань щодо прийняття доказів, зазначених письмово представником позивача у клопотаннях (вх.№12071), (вх.№99), (вх.№230), їх урахування при розгляді справи та встановлення Приватному акціонерному товариству "Концерн АВЕК та Ко" додаткового строку для подання доданих до цих пояснень в копіях письмових доказів, не має.

А за таких обставин та виходячи з того, що необхідність в наданні учасниками справи письмових пояснень на додаткові пояснення представника позивача до клопотання про закриття провадження у справі від 11.01.2020 року (вх.№230) відпала, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення усних клопотань представників апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату та надання часу для ознайомлення з ними.

Розглянувши в судовому засіданні 13.01.2020року клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження, яке надійшло на адресу суду апеляційної інстанції 02.12.2019 року (вх.№11364), колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, виходячи з наступного.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У відповідності до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, частиною першою статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є заявник скарги, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо заявник скарги зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов'язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов'язки чи інтереси, то такі посилання, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що заявник скарги в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов'язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи.

Будь-який інший правовий зв'язок між заявником скарги і сторонами спору не може братися до уваги.

Таким чином, судове рішення, оскаржене не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є заявник скарги, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між заявником скарги і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду у справах: №5023/4734/12 від 11.07.2018 року, №910/5459/15-г від 18.09.2018 року, №911/2635/17 від 11.07.2018 року.

Отже, перш ніж переглядати справу в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд повинен встановити чи вирішено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка подала апеляційну скаргу.

У розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК України підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Проте, встановлення обставин щодо ухвалення судом рішення про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яку не було залучено до участі у справі, можливе лише після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою такої особи.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 14.08.2019 у справі №62/112 та Верховним Судом у постанові від 13.09.2019 у справі №916/914/19.

Фізична особа-підприємець Храмцова Алла Валентинівна, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалась на те, що саме на її замовлення та за її кошти у 2007 році був збудований один із павільйонів, що розташовані у м. Харкові по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А ("ринок Барабашово"), на які рішенням суду від 08.01.2008 року у даній справі було безпідставно визнано право власності за АТ "Концерн АВЕК та Ко", тобто, за позивачем у справі, а тому, вказане судове рішення безпосередньо стосується її прав та законних інтересів.

До апеляційної скарги апелянтом додані в ксерокопіях відповідні письмові докази, що на її думку підтверджують вимоги апеляційної скарги.

Втім, з доказів, які додані апелянтом до апеляційної скарги не вбачається підтвердження факту того, що належний апелянту магазин, документи на будівництво якого нею надано до суду апеляційної інстанції є частиною Торгівельно-виставочного центру, що складається з 6-ти блоків павільйонів, обладнаних благоустроєним майданчиком, розташованого у місті Харкові, по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А, на які рішенням у даній справі визнано право власності за позивачем, а саме: літ. А-2: літ. Б-2: літ. В-2; літ. Г-2; літ. Д-2; літ. Е-2.

Так, в переліку вказаних письмових доказів містяться: дані щодо наявності кримінального провадження №0002790 (а.с. 161-163, том 1); дані щодо здійснення певних будівельних робіт у грудні 2007 року: договір на виконання підрядних робіт від 03.12.2007 року № 12/28/1, довідка про вартість виконаних підрядних робіт від 29.12.2007 року; документи, в яких не зазначено дати їх складання: локальний кошторис, договірна ціна № об'єкта торгового призначення, відомість ресурсів до договірної ціни, розрахунок 1-2 загальновиробничих видатків у складі договірної ціни, розрахунок № 1-2 загальновиробничих видатків до акту №, акт прийомки виконаних підрядних робіт та відомість ресурсів до акту прийомки, в яких не зазначено період виконання (а.с.171-200, том 1).

Вказані докази можуть стверджувати факт здійснення апелянтом будівництва магазину у м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ), 24/88-А наприкінці 2007 року та те, що його було збудовано не у складі Торгівельно-виставочного центру, що складається з 6-ти блоків, павільйонів обладнаних благоустроєним майданчиком, розташованого у місті Харкові, по пр. П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, 24/88-А, а саме : літ. А-2: літ. Б- 2; літ. В-2; літ. Г-2; літ. Д-2; літ. Е-2.

Разом з тим, доказами, що містяться в матеріалах справи та поясненнями, які надані в судовому засіданні представниками учасників справи не спростовано факту відсутності самочинного будівництва спірних об'єктів нерухомості, право власності на які визнано рішенням суду у даній справі.

Отже, господарським судом першої інстанції не вирішувалися і не могло бути вирішено питання про права, інтереси та (або) обов'язки апелянта.

А за таких обставин, виходячи з того, що мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення не містять висновків суду першої інстанції про права, інтереси та (або) обов'язки апелянта, а також, беручи до уваги, що окрім того, підстав брати судом до уваги докази, які додані апелянтом до апеляційної скарги, як такі, що викликають сумнів з приводу їх достовірності, не має, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваним рішенням не вирішувався спір про права, інтереси та (або) обов'язки апелянта, а тому наявності правового зв'язку між апелянтом і сторонами у справі не доведено апелянтом та не підтверджується матеріалами справи.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

А отже, враховуючи, що питання про права, інтереси та (або) обов'язки Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни, господарським судом першої інстанції не вирішувались, доводи апелянта щодо суті оскаржуваного рішення господарського суду першої інстанції, колегією суддів не розглядаються.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі і вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки - Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни, на рішення суду від 08.01.2008 року у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 статті 264 ГПК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Керуючись ст.ст. 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Храмцової Алли Валентинівни на рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2008 року у справі №40/510-07.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та https://eag.court.gov.ua/sud4875/

Повний текст ухвали складено 20.01.2020 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Склярук