ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"16" січня 2020 р. Справа № 902/206/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Маціщук А.В.

судді Грязнов В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши заяву директора Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" Д.Мороза про відвід головуючого судді Василишина А.Р. від розгляду апеляційних скарг Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року в справі № 902/206/16 (головуючий суддя Яремчук Ю.О., суддя Банасько О.О., суддя Тварковський А.А.)

за позовом: Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited"

до Приватного підприємства "Альянс Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:

Третя особа 1: відділ державної виконавчої служби Дніпровського району управління юстиції міста Києва

Третя особа 2: підприємство "Валді-Україна"

про припинення володіння нерухомим майном

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 грудня 2019 року прийнято апеляційні скарги Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року в справі № 902/206/16 за позовом Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" (надалі - Позивач) до Приватного підприємства "Альянс Груп" (надалі - Відповідач; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: відділ державної виконавчої служби Дніпровського району управління юстиції (надалі - Третя особа 1), підприємство "Валді-Україна" (надалі - Третя особа 2)) про припинення володіння нерухомим майном до складу колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Маціщук А.В., суддя Грязнов В.В. та призначено розгляд апеляційних скарг на 12 лютого 2020 року.

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від директора Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" Д.Мороза надійшла заява в якій просить відвести головуючого суддю А.Р. Василишина від розгляду апеляційних скарг Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року в справі № 902/206/16.

В обґрунтування даної заяви зазначає, що суддя Василишин А.Р. був суддею-членом колегії в апеляційних провадження РАГС у справі № 902/461/16, підстави позову у яких, в частині фактичних обставин щодо передачі компанії «Vuldi (UK) Limited» майна, що невибуло - за результами нікчемності відповідних недійсних торгів, які відбулися на виконання рішення арбітражного суду міста Києва від 08.08.2000 року у справі 22/253-2000 - із власності підприємства «Валді-Украі?на» на момент постановлення ухвали господарського суду міста Києва від 27 червня 2003 року в справі №10/189-2001, про ліквідацію підприємства «Валді-Украі?на» - є тотожними до тих самих підстав і в даній господарській справі.

Крім того, як зазначає заявник тотожними є й фактичні обставини, якими у даній справі та справі №902/205/16 один й той самий позивач заперечував діи?сність одних й тих самих прилюдних торгів від 23 лютого 2001 року, а також вся сукупність доказів, наданих Позивачем як в даній господарській справі та справі №902/461/16, яким доказам суддя Василишин А.Р. вже надав оцінку в справі №902/205/16 тотожні як у тих так і в даній справі висновки всіх судів першої інстанції про те, що, зокрема, «господарський суд прийшов до висновку, що оскільки нежитлове приміщення магазину реалізовано на прилюдних торгах у примусовому порядку з виконання рішення арбітражного суду міста Києва у справі №22/253 державною виконавчою службою через спеціалізовану організацію покупцю-учаснику прилюдних торгів, застосування наслідків нікчемності правочину в такому випадку не передбачено діючим законодавством.» та що ПП «Альянс груп» нібито є саме законним набувачем спірного в даній господарській та справі №902/205/16 нежитлового приміщення магазину.

За викладених обставин, заявник вважає, що суддя Василишин А.Р. не може брати участь в розгляді даноі? господарської справи та підлягає відводу.

Колегія суддів, розглянувши заяву директора Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" Д.Мороза про відвід головуючого судді Василишина А.Р. від розгляду апеляційних скарг у даній справі, не знайшла підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про відвід судді Василишина А.Р.. колегія суддів враховує наступне.

За приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до приписів статті 36 Господарського процесуального кодексу України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно з частинами 1-3, 7-8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49). Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Саме тому викладені Позивачем у заяві про відвід доводи не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Північно-західного апеляційного господарського суду Василишина А.Р. безпосередньо та однозначно не вказують на його особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до Позивача або особисту прихильність до іншого учасника справи, а лише можуть свідчити про незгоду заявника із залишенням без задоволення апеляційних скарг Підприємства "Валді-Україна" (вх. № 151/17); Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" (вх. № 152/17); Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited"(вх. №153/17); Підприємство "Валді-Україна" (вх.№156/17); Підприємства "Валді-Україна" (вх.№157/17) в результаті розгляду справи №902/205/16 (головуючий суддя Гудак А.В., судді: Філіпова Т.Л., Олексюк Г.Є.) та апеляційних скарг юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited" та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: підприємства "Валді-Україна" та юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi Clothing Limited" в результаті розгляду справи №906/72/16 (головуючий суддя Гудак А.В., судді: Філіпова Т.Л., Мельник О.В.), апеляційну скаргу юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited" в справі № 902/461/16 (головуючий суддя Дем`янчук Ю.Г., суддя Мамченко Ю.А., суддя Василишин А.Р.), а отже, не можуть бути підставою для відводу з огляду на приписи частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

За правилами пункту 9 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленого пунктом 5 частиною 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України - до вирішення питання про відвід.

З урахуванням усього вищеописаного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провадження у справі №902/206/16 зупинити до вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Керуючись ст.ст. 32, 35-39, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяви директора Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" Д.Мороза (від 2 січня 2020 року) про відвід головуючого судді Василишина Андрія Романовича від розгляду апеляційних скарг Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року в справі № 902/206/16, визнати необґрунтованими.

2. Зупинити апеляційне провадження в справі № 902/206/16 за апеляційними скаргами Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року в справі №902/206/16 до вирішення питання про відвід головуючого судді Василишина А.Р. у даній справі.

3. Передати справу №902/206/16 для вирішення питання про відвід головуючого судді Василишина А.Р. на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого визначити у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Грязнов В.В.