номер провадження справи 9/199/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 Справа № 908/3176/19

м.Запоріжжя

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м.Дніпро, а/с 1800)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Артюх Марини Вікторівни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення суми 31702,83 грн.,

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідача: Фізичної особи - підприємця Артюх Марини Вікторівни, про стягнення суми 31702,83 грн., в тому числі: 27485,48 грн. - заборгованості за кредитом, 918,99 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2551,84 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 746,52 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. Позов обґрунтовано ст.ст. 509, 530, 549, 599, 611, 634, 639, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193, 216, 230-232 ГК України, Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 13.11.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3176/19 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 18.11.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3176/19, присвоєний номер провадження 9/199/19, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

16.01.2020 справу розглянуто, за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ФОП Артюх Мариною Вікторівною 03.10.2018 через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ". Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (Умови). Таким чином, 03.10.2018 між відповідачем та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із Анкети-заяви та Умов. 03.10.2018 на підставі укладеного договору позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 120000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою. У відповідності до пунктів 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.2, 3.2.8.5.3, 3.2.8.9 відповідач взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту в терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в заяві, та сплати процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі зазначеному в п. 3.2.8.3.2, п. 1.4 Заяви. Пунктом 1.3 Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення здійснюється щомісячно рівними частинами (п. 1.5 заяви). В порушення відповідних умов договору та приписів законодавства відповідач не повернув кредитні кошти та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії. Згідно з п. 3.2.8.9.1 Умов та ст. 212 ЦК України у разі порушення Клієнтом буд-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.8.5.2 та 3.2.8.5.3 цього договору, сплачуються відсотки в розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.3 договору, а саме: в розмірі визначеному в п. 1.6 Заяви. Пунктом 3.2.8.10.1 Умов визначено сплату Банку пені за порушення зобов`язань щодо сплати комісії за користування кредитом, термінів повернення кредиту, за кожний випадок порушення. Станом на 30.10.2019 заборгованість відповідача за договором становить 31702,83 грн. та складається з: суми 27485,48 грн. - заборгованості за кредитом, суми 918,99 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1 Умов, суми 2551,84 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов, суми 746,52 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, нарахованої згідно з п. 3.2.8.10.1 Умов. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 174, 193, 216, 230, ч. 6 ст. 231, ч. 2 ст. 232 ГК України, ст.ст. 212, 509, 530, 549, 611, 634, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України позивач просить позов задовольнити.

Відповідач відзив на позов суду не надав. Про розгляд справи відповідача повідомлено належним чином. Ухвала про відкриття провадження у справі направлена на адресу відповідача, вказану в позовній заяві, яка також відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: АДРЕСА_1. Ухвала суду була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою-підприємцем) фізичної особи-підприємця.

За змістом ч. 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем Артюх Мариною Вікторівною, РНОКПП НОМЕР_1 (відповідач у справі) через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису 03.10.2018 підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" з додатком № 1 (Графік погашення), згідно з якою відповідач (Клієнт) підписанням заяви на підставі ст. 634 ЦК України приєднується до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги "КУБ" (Умови), які розміщені на сайті Приватбанку pb.ua. Ця заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та Клієнтом.

Підписання 03.10.2018 сторонами вказаної заяви підтверджується витягом електронного документу pdf: "Об`єкт перевірки: Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ.pdf", який свідчить про накладення ПАТ КБ «Приватбанк» (0) електронного цифрового підпису установи (технологічний ключ МСБ) та накладення Артюх М.В. (код НОМЕР_1 ) власного електронного цифрового підпису (дата видачі ЕЦП 14.01.2018). За результатами перевірки підтверджено вірність ЕЦП відповідача, виданих Акредитованим центром сертифікації ключів АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (АЦСК АТ КБ "ПРИВАТБАНК") на підставі свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів серії А № 45, атестату відповідності № 9885 від 28.02.2014 та експертного висновку № 05/02/02-3000 від 15.08.2014 (які є загальнодоступними на сайті https://acsk.privatbank.ua/acskdoc).

Частиною 1 статті 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 ЦК України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 180 ГК України, ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 4,7 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України) .

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Зі ст.ст. 6, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" слідує, що накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа з нанесеними одним або множинними ЕЦП та допустимість такого документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

З урахуванням вказаних норм права та обставин справи, враховуючи, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки), суд дійшов висновку, що подані до суду паперові копії електронних доказів (про які зазначено вище) свідчать, що між АТ КБ "Приватбанк" та ФОП Артюх М.В. шляхом накладення 03.10.2018 їх ЕЦП на документ: Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", укладено в письмовій формі договір № б/н від 03.10.2018, який за правовою природою є кредитним договором. Сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, необхідних для даного виду договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 параграфа 1 глави 71 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" визначено істотні умови кредитного договору:

1.1 Банк за наявності вільних грошових кунштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни.

1.2 Розмір кредиту: 120000 грн.

1.3 Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту.

1.4. Проценти (комісія) за користування кредитом: 1,8 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому поверненні кредиту).

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно з цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно з цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї заяви та доступний Клієнту у системі «Приват24 для бізнесу».

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4, сплатити Банку проценти у розмірі 4% на місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Пунктами 3.2.8.1, 3.2.8.2 Умов (затверджено на засіданні Правління АТ КБ «Приватбанк» від 09.02.2017, протокол № 10) витяг з яких додано позивачем до позовної заяви, визначено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг (далі - Заява). Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги складає від 50000 до 1000000 грн.

Відповідно до п. 3.2.8.3. Умов надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах:

- повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і дати щомісячних внесків, зазначених в заяві (п. 3.2.8.3.1);

- Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦК України при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений в повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою (п. 3.2.8.3.1.3);

- за користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, зазначених в заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п. 3.2.8.6.2) (п. 3.2.8.3.2);

- при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому в Заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.2.8.3.3).

Згідно змісту п. 3.2.8.9.6 Умов, зобов`язання за договором виконуються в такій послідовності: перш за все відшкодування витрат/збитків банку згідно з п. 3.2.8.5.14, далі для погашення неустойки, далі - прострочених процентів, далі - простроченого кредиту, далі - процентів, далі - кредиту.

Як свідчать матеріали справи, 03.10.2018 позивачем на підставі договору № б/н та розділу 3.2.8 перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 120000,00 грн., що підтверджується копією банківської виписки по рахунку підприємця Артюх М.В. за період з 01.01.2000 по 31.10.2019.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов Клієнт взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2, повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Із змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

За змістом ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Зі ст. 13 ГПК України слідує, що до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту ст.ст. 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

З огляду на предмет спору та підстави позову у даній справі, для правильного вирішення спору обов`язковим є встановлення обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, а саме: факту наявності порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача на момент його звернення до суду.

Згідно з п. 1.3. Заяви про приєднання строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів. Графік погашення основної суми боргу та процентів визначено у Додатку №1 до Заяви.

За таких обставин, відповідач повинен був повертати кредитні кошти, які було видано 03.10.2018, шляхом сплати щомісячно (до 03 числа), починаючи з наступного місяця видачі кредиту, суми 10000 грн. кредиту та 2160 грн. процентів, всього 12160 грн. в місяць, та остаточно повернути кредитні кошти в повному обсязі та сплатити проценти до 03.10.2019.

Як слідує із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості станом на 30.10.2019, відповідачем в період з листопада 2018 по липень 2019 щомісячно 03 числа здійснювалося погашення за наданим кредитом у розмірі 10000 грн., 13.08.2019 сплачено 2514,52 грн.

Так, згідно з вказаним розрахунком, станом на 30.10.2019 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом склав 27485,48 грн., яка заявлена позивачем до стягнення.

Разом із тим, згідно з доданою до позовної заяви випискою по рахунку відповідача за період по 31.10.2019 включно, на рахунок 30.10.2019 та 31.10.2019 надійшли кошти: 3188,19 грн. та 11104,55 грн. (які не відображено у наданому позивачем розрахунку станом на 30.10.2019). Вихідний залишок станом на 31.10.2019 згідно з випискою складає 13192,74 грн.

Вищезазначене свідчить про те, що у розрахунку заборгованості станом на 30.10.2019 позивачем не було враховано сплату відповідачем коштів на погашення кредиту в сумі 14292,74 грн. (3188,19 грн. + 11104,55 грн.).

Позовна заява АТ КБ «Приватбанк», за якою порушено провадження у даній справі, була подана позивачем до суду шляхом направлення її на адресу суду засобами поштового зв`язку 12.11.2019 (отримана господарським судом 13.11.2019), тобто сума 14292,74 грн. заборгованості за кредитом, яка в тому числі заявлена позивачем до стягнення, була сплачена відповідачем до подачі позову, як то слідує із доданої до позовної заяви виписки по рахунку станом на 31.10.2019, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, позовні вимоги в частині не здійснення повернення отриманих кредитних коштів не спростував, доказів остаточного повернення в повному обсязі кредитних коштів за кредитним договором № б/н від 03.10.2018 суду не надав.

Після звернення з позовом до суду від позивача також не надходило інших доказів здійснення відповідачем повернення суми кредиту, крім тих, що додано до позовної заяви.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом підлягають задоволенню частково - у розмірі 13192,74 грн.

Згідно з п. 3.2.8.3.2 та п. 3.2.8.3.3 Умов за користування послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених у заяві. При несплаті процентів у строк, визначний графіком, вони вважаються простроченими. При порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому в Заяві.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені в Заяві (п. 3.2.8.3.1). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту. (п. 3.2.8.9.3 Умов).

В силу статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна зобов`язання та сплата неустойки.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до п. 1.4, 1.6 Заяви встановлено, що проценти (комісія) за користування кредитом: 1,8 % в місяць від початкового розміру кредиту. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4, сплатити Банку проценти у розмірі 4% на місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Тобто, сторонами узгоджено, що в разі порушення порядку щодо щомісячного повернення до 03 числа місяця рівної частини заборгованості за кредитом, додатково сплачуються проценти за користування кредитом в розмірі 4% від суми заборгованості.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач в період з листопада 2018 по липень 2019 своєчасно здійснював сплату процентів у вигляді комісії в розмірі по 2160,00 грн. щомісячно, в подальшому здійснювались часткові не повні оплати. Заборгованість відповідача за відсотками у вигляді щомісячної комісії виникла починаючи з 03.08.2019 та станом на 03.10.2019 склала 2551,84 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за період з 05.08.2019 по 04.10.2019 - 918,99 грн.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосоване лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 8 ст. 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви, відповідач - разом із поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Доказів здійснення інших платежів в рахунок сплати відсотків у вигляді комісії, крім сплачених сум, які відображені у розрахунку позивача, суду не надано.

Перевіривши розрахунок в частині заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, суд встановив, що його здійснено правильно - по дату остаточного повернення кредиту, тому заявлена до стягнення в цій частині сума 2551,84 грн. заборгованості підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми 746,52 грн. пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1 Умов, за загальний період з 14.08.2019 по 30.10.2019 (відповідно до розрахунку позивача).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В пункті 1.6. заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" сторони, зокрема, погодили, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4, сплатити Банку неустойку в розмірі згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1., п. 3.2.8.9, 3.2.8.3.1 цього договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Таким чином, позов в цілому задовольняється частково.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Артюх Марини Вікторівни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) суму 13192 (тринадцять тисяч сто дев`яносто дві) грн. 74 коп. заборгованості за кредитом, суму 2551 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 84 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, суму 918 (дев`ятсот вісімнадцять) грн. 99 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, суму 746 (сімсот сорок шість) грн. 52 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, суму 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Повне рішення складено та підписано 16.01.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва