ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"15" січня 2020 р. Cправа № 902/271/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Академіка Філатова, буд. 23 "А", кв. 9, м. Одеса, 65080)

до Товариства обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" (вул. Максимовича, буд. 4, оф. 211, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 3695159,48 грн заборгованості згідно договору на транспортно-експедиторське обслуговування

за участю секретаря судового засідання Стафійчук І.С.,

представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Колесніченко Б.В. за довіреністю

У С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Фірми «Давос» у формі товариства з обмеженою відповідальністю з вимогою про стягнення з Товариства обмеженою відповідальністю «Вімексім» 3 695 159,48 грн. заборгованості за Договором транспортно-експедиторського обслуговування № 22/15 ТЕО від 22.06.2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 22/15 ТЕО від 22.06.2015 року в частині оплати повної вартості наданих послуг.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 03.12.2018 у справі № 902/271/18, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019, позов Фірми «Давос» у формі товариства з обмеженою відповідальністю задоволено. Ухвалено стягнути з ТОВ «Вімексім» на користь Фірми «Давос» у вигляді ТОВ 3 695 159,48 грн. - заборгованості; 55 427,40 грн. - судового збору.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 рішення Господарського суду Вінницької області від 03.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі №902/271/18 скасовано. Справу №902/271/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019 справу №902/271/19 передано на розгляд судді Матвійчуку В.В..

Ухвалою суду від 18.11.2019 справу № 902/271/18 прийнято до свого провадження. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 16.12.2019. Встановлено учасникам строк до 12.12.2019 для надання пояснень з обґрунтуванням (актуалізацією) власної процесуальної позиції в даному спорі, враховуючи викладені в постанові від 03.10.2019 у справі №902/271/19 висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, а також для надання додаткових доказів (в разі їх наявності).

В підготовче засідання 16.12.2019 представник позивача не з`явився, пояснень причин неявки суду не надав. Про час та місце розгляду справи позивач повідомлений завчасно та належним чином, ухвалою суду від 18.11.2019, яка направлена позивачу за його місцезнаходженням та на адресу для листування, визначену позивачем.

При цьому, ухвала суду, що направлена на адресу для листування отримана останнім 25.11.2019, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 092.

Тоді як за місцезнаходженням позивача останнім не отримано кореспонденції суду, і ухвала від 18.11.2019 повернута до суду відділенням поштового відправлення з написом наступного змісту: "за закінченням встановленого строку зберігання".

При розгляді справи 16.12.2019 судом встановлено невиконання позивачем вимог ухвали суду від 18.11.2019 в частині надання пояснень та доказів.

З урахуванням встановлених обставин, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з огляду на обставини, що входять до предмету доказування у справі, зважаючи на мовчазну позицію позивача, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання, датою якого визначено 15.01.2020, визнання обов`язковою явки представника позивача в засідання суду та зобов`язання позивача надати пояснення причин невиконання вимог ухвали суду від 18.11.2019.

17.12.2019 на адресу суду надійшла правова позиція відповідача у справі де останній наводить свої заперечення щодо позовних вимог позивача, просить в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, що понесені відповідачем за весь час розгляду справи.

На визначену судом дату з`явився представник відповідача. Позивач в судове засідання, на вимогу суду, не з`явився, пояснень причин неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою позивача в судове засідання суд зазначає наступне.

Ухвала суду від 16.12.2019 направлена на адресу позивача за його місцезнаходженням та на адресу для листування, визначену позивачем.

При цьому, ухвала суду, що направлена на адресу для листування повернута до суду відділенням поштового відправлення з написом наступного змісту: "адресат вибув". За місцезнаходженням позивача, за інформацією АТ "Укрпошта", ухвала суду станом на 11.01.2020, надійшла на сортувальний центр.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд вважає позивача належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, оскільки ухвала направлено як на юридичну адресу місцезнаходження позивача, так і на адресу для листування, визначену позивачем.

Окрім того, ухвали Господарського суду Вінницької області у справі №902/271/18 були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому учасники судового процесу не були позбавлені права та можливості ознайомитись із відповідними ухвалами у зазначеному Реєстрі.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів для повідомлення учасників справи, зокрема позивача, про дату, час та місце судового слухання, проте останній не з`явився в судове засідання за викликом суду.

В судовому засіданні розглянувши наявні матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Положеннями ч.1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз приписів ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України приводить суд до висновку про встановлення законодавцем імперативного правила щодо обов`язку суду залишати позов без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки за відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому суд наголошує, що ухвалою суду про відкладення розгляду справи від 16.12.2019 судом визнано явку представника позивача обов`язковою. Необхідність явки уповноваженого представника позивача була визначена ухвалою від 16.12.2019. Також, судом встановлено, що 19.07.2019 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Оріон" від 16.07.2019 про заміну позивача та стягувача у даній справі з Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Оріон".

За наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Оріон" суд, ухвалою від 26.11.2019, відмовив в її задоволенні.

Отже, викладені обставини потребували додаткового з`ясування та виявлення відповідних доказів.

Проте вимоги суду позивачем не виконані. Клопотань про неможливість забезпечення явки, відкладення розгляду справи, тощо станом на день проведення судового засідання до суду не надходило.

Окрім того, ухвалою суду від 16.12.2019 позивача зобов`язано надати пояснення причин невиконання вимог ухвали суду від 18.11.2019 в частині надання пояснень та доказів. Судом встановлено невиконання позивачем вимог суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що неявка позивача у судове засідання, ненадання останнім пояснень з підтверджуючими доказами в обґрунтування своїх доводів, перешкоджає вирішенню справи по суті, оскільки відсутність доказів та пояснень щодо питань, котрі виникають у суду з приводу обставин справи, унеможливлюють всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи.

Приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи неподання позивачем доказів, необхідних для вирішення спору, неявку в судове засідання позивача та його належне повідомлення судом про дату та час судового розгляду, відсутність клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, беручи до уваги визначені ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України імперативні норми, суд прийшов до висновку про залишення позову без розгляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.2 ст.226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом враховуються положення ст.7 ЗУ "Про судовий збір", якою врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що позов залишено без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям та неподанням позивачем доказів, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за позовною заявою залишаються за позивачем.

При цьому суд зважає на вимогу, викладену в правовій позиції відповідача у справі, про стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати, що понесені відповідачем за весь час розгляду справи.

Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки постановою Верховного Суду від 03.10.2019 у цій справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, касаційним судом не вирішувалось питання розподілу судових витрат.

Приписи частин 5, 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України надають право відповідачу заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема у разі залишення позову без розгляду. У цьому випадку суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу.

В силу частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що при зверненні до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 08.01.2019 на рішення Господарського суду Вінницької області від 03.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ", платіжним доручення № 204 від 03.01.2019 (а.с. 15, т.5), сплачено 83 142,00 грн судового збору.

За зверненням з касаційною скаргою б/н від 19.06.2019 на рішення Господарського суду Вінницької області від 03.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі № 902/271/18 Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ", квитанцією № ПН2217 від 04.07.2019 (а.с. 130, т.5) сплачено 110 856,00 грн судового збору.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" задоволено частково. Рішення Господарського суду Вінницької області від 03.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі №902/271/18 скасовано. Справу №902/271/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Беручи до уваги вище викладене та те, що позов залишено без розгляду, а відповідачем дотримано правил частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України при заявлені вимоги про відшкодування за рахунок позивача понесених ним судових витрат, суд приходить до висновку, що в даному випадку судовий збір в загальному розмірі 193 998,00 грн за апеляційне та касаційне оскарження слід відшкодувати відповідачу за рахунок позивача.

Принагідно суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 226 ГПК Україна, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Беручи до уваги викладене та керуючись ст.ст.13, 42, 129, ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226, ст.ст.232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Фірми «Давос» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення з Товариства обмеженою відповідальністю «Вімексім» 3 695 159,48 грн. заборгованості за Договором транспортно-експедиторського обслуговування № 22/15 ТЕО від 22.06.2015 залишити без розгляду.

Витрати Фірми «Давос» у формі товариства з обмеженою відповідальністю зі сплати судового збору за позовної заяви залишити за Фірмою «Давос» у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

Стягнути з Фірми «Давос» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд.23«А», кв.9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімексім» (21036, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максимовича, буд.4, оф.211, ) 83 142,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 110 856,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України .

Ухвалу підписано 20.01.2020.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу - Фірма "Давос" у формі ТОВ (юридична адреса: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд.23 "А", кв.9; адреса для листування: 65020, м. Одеса, вул. Спиридонівська, 31, офіс 1);

4,5 - відповідачу - ТОВ "ВІМЕКСІМ" (юридична адреса: 21036, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максимовича, буд.4, оф.211; адреса для листування: 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Чумацький шлях,19).