ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2020 р. Справа№ 910/8156/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Куксова В.В.

розглянувши у письмовому провадженні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ КАРТАТА ПОТАТА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 (повний текст складено 16.09.2019)

у справі №910/8156/19 (суддя Селівон А.М.)

за позовом фізичної особи-підприємця Савицького Дмитра Віталійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ КАРТАТА ПОТАТА"

про стягнення 65511,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Савицький Дмитро Віталійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Студія Картата Потата" про стягнення 65511,80 грн, з яких 61200,00 грн основного боргу, 3235,22 грн пені, 274,14 грн процентів річних та 802,44 грн втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №01/210119 про надання послуг від 21.01.2019 щодо оплати наданих позивачем послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ КАРТАТА ПОТАТА" на користь фізичної особи-підприємця Савицького Дмитра Віталійовича 61200,00 грн боргу, 3205,04 грн пені, 271,63 грн процентів річних, 802,44 грн втрат від інфляції та 1920,04 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем не виконано належним чином договірних зобов`язань за договором №01/210119 про надання послуг від 21.01.2019 щодо оплати наданих позивачем послуг. При цьому судом встановлено, що при здійсненні розрахунку пені та процентів річних до періоду прострочення та, відповідно, нарахування помилково включений граничний день для здійснення першої частини (50%) оплати, а саме 13 березня 2019 року, у зв`язку з чим судом першої інстанції здійснено перерахунок розміру пені та процентів річних, за яким сума пені, яка підлягає стягненню становить 3205,04 грн та сума процентів річних - 271,63 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ КАРТАТА ПОТАТА" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 у справі №910/8156/19 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначив, що підписання документів (договору та акту здачі-приймання послуг), які були надані позивачем суду, здійснювались шляхом введення відповідача в оману, фактично передавши документи до бухгалтерії відповідача, не повідомивши про це уповноважених осіб відповідача, та помилково ці документи були підписані відповідачем, при цьому підписання документів не відбувалось в дати, які зазначені в них. Відповідач стверджує, що станом на 11.03.2019 сторони не досягли істотних умов договору, що підтверджується листуванням електронною поштою. Також відповідач вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором з підбору персоналу згідно з заявкою відповідача, а саме на вакантну посаду маркетолога, посилаючись на те, що в акті здачі-приймання послуг не зазначено, які саме послуги та в якому обсязі було надано позивачем. Крім того, скаржник вказує, що нарахування основної заборгованості не співпадає із вартістю послуг, що зазначені в додатку 1 до договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ КАРТАТА ПОТАТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 у справі №910/8156/19. Постановлено розгляд справи здійснювати без участі учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини десятої статті 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

21 січня 2019 року між фізичною особою-підприємцем Савицьким Дмитром Віталійовичем, як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Студія Картата Потата", як замовником, був укладений договір №01/210119 про надання послуг (далі за текстом - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з підбору персоналу, пошуку партнерів для співробітництва та надання інформаційно-консультативних послуг в галузі рекрутингу (далі - послуги), а замовник зобов`язується їх приймати та оплачувати.

Розділами 2 - 6 Договору сторони узгодили обов`язки сторін, ціну договору і порядок розрахунків, відповідальність сторін, порядок вирішення суперечок, термін дії договору тощо.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2019 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Вказаний Договір підписаний позивачем особисто, уповноваженим представником відповідача та скріплений печатками останніх.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи зі змісту п.2.1 Договору виконавець зобов`язується: здійснювати пошук фахівців на відкриті вакансії замовника згідно вакантних посадових позицій, вказаних в додатках до цього договору, що є його невід`ємною частиною, в строк не більше 45 (сорока п`яти) робочих днів з дня узгодження та підписання сторонами відповідного додатку до цього договору; здійснювати пошук партнерів (фізичних осіб-підприємців) для співробітництва із замовником згідно вимог, вказаних в додатках до цього договору, що є його невід`ємною частиною, в строк не більше 45 (сорока п`яти) робочих днів з дня надання замовником узгодження та підписання сторонами відповідного додатку до цього договору; надавати інформаційно-консультаційні послуги в галузі рекрутингу (проведення додаткових співбесід, консультування щодо професійних якостей фахівців та партнерів тощо). Інформаційно-консультаційні послуги можуть надаватися по телефону, електронною поштою чи безпосередньо в офісі замовника; проводити попередній відбір і первинне інтерв`ювання кандидатів та або партнерів з подальшою рекомендацією підібраних фахівців та/або партнерів на співбесіду замовникові. Запропонувати замовникові не менш ніж 3 (три) фахівця в на вакансію та або партнерів.

У відповідності до умов Договору сторонами узгоджено та підписано додаток №1 від 21.01.2019 до Договору, в якому сторонами визначено замовлення на пошук персоналу, а саме на посаду маркетолога, передбачено функціональні обов`язки, побажання до кандидата та умови роботи тощо; визначено, що вартість послуг становить 17% від прогнозованого річного доходу підібраного фахівця.

Факт надання виконавцем послуг підтверджується відповідним Актом наданих послуг, який готується виконавцем після надання послуг та надається замовнику на підписання (п. 3.3 Договору).

Замовник зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання відповідного Акту наданих послуг, підписати та повернути один його примірник на адресу виконавця, або протягом цього ж строку надати виконавцю вмотивовану відмову від його підписання; у разі не підписання замовником Акту наданих послуг і не пред`явленні претензії до наданих послуг впродовж 10 (десяти) днів з моменту їх надання, послуги вважаються наданими в повному об`ємі і належним чином (п.п.3.4, 3.5 Договору).

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до умов пунктів 3.1, 3.2 Договору ціна останнього складається із вартості наданих виконавцем послуг протягом дії цього Договору. Вартість послуг виконавця визначається сторонами у додатках до цього Договору.

Як визначено сторонами в додатку №2 від 26.02.2019 до Договору щодо порядку розрахунків, першу частину в розмірі 50% від вартості послуг, що в грошовому еквіваленті становить 30600 (тридцять тисяч шістсот) грн, замовник сплачує протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Додатку №2 до договору, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Другу частину в розмірі 50% від вартості послуг, що в грошовому еквіваленті становить 30600 (тридцять тисяч шістсот) грн, замовник сплачує через 3 (три) місяці з моменту підписання Акту наданих послуг, але не пізніше 28 травня 2019 р. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню належним чином у встановлений строк та припиняється виконанням, проведеним належним чином. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що на виконання умов Договору позивачем надавались, а відповідачем були прийняті послуги з підбору персоналу на позицію маркетолога на загальну суму 61200,00 грн, що підтверджується підписаним повноважними представниками сторін та скріпленим їх печатками актом здачі-приймання послуг від 27.02.2019, копія якого наявна в матеріалах справи.

При цьому, як вбачається із наданого позивачем акту, будь-які заперечення щодо повного та належного надання виконавцем послуг з боку замовника відсутні.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем виконано прийняті на себе зобов`язання з надання послуг з підбору персоналу на позицію маркетолога у відповідності до умов Договору та в обсягах, зазначених в акті здачі-приймання послуг, а відповідачем, у свою чергу, прийнято надані послуги у вказаних обсягах без будь-яких зауважень.

Доводи відповідача про те, що підписання документів (Договору та акту здачі-приймання послуг), які були надані позивачем суду, здійснювались шляхом введення відповідача в оману, фактично передавши документи до бухгалтерії відповідача, не повідомивши про це уповноважених осіб відповідача, та помилково ці документи були підписані відповідачем, при цьому підписання документів не відбувалось в дати, які зазначені в них, є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами.

Як встановлено вище, Договір, додатки до нього та акт здачі-приймання послуг підписані представниками сторін: від замовника - директором ТОВ "СТУДІЯ КАРТАТА ПОТАТА" Малаховою Д.В., від виконавця - ФОП Савицьким Дмитром Віталійовичем, та скріплено печатками сторін.

Відповідачем не надано доказів визнання договору №01/210119 про надання послуг від 21.01.2019 недійсним; не доведено й наявності умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких його введено в оману, і сам факт обману.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про те, що станом на 11.03.2019 сторони не досягли істотних умов договору, за яким було задоволено позовні вимоги, що, на думку відповідача, підтверджується листуванням електронною поштою, оскільки із суті листів (наданих відповідачем роздруківок електронних листів) неможливо чітко зрозуміти, що листування стосується саме спірних правовідносин.

Суд відхиляє доводи скаржника про відсутність доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором з підбору персоналу згідно з заявкою відповідача, а саме на вакантну посаду маркетолога, посилаючись на те, що в акті здачі-приймання послуг не зазначено, які саме послуги та в якому обсязі було надано позивачем, оскільки як вбачається з підписаного представниками сторін та скріпленого печатками сторін акту здачі-приймання послуг від 27.02.2019, виконавцем було виконано, а замовником прийнято послуги з підбору персоналу на позицію - маркетолог; зазначено вартість послуги - 61200 грн, а також те, що послуги надано якісно та в повному обсязі, сторони одна до одної претензій не мають.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що нарахування основної заборгованості не співпадає із вартістю послуг, що зазначені в додатку №1 наданого позивачем суду договору, з огляду на наступне.

Так, виходячи зі змісту пункту 2 додатку №1 до Договору вбачається, що вартість послуг становить 17 % від прогнозованого річного доходу підібраного фахівця. При цьому, в пункті 1 додатку №2 до Договору сторонами визначено, що вартість послуг у грошовому еквіваленті становить в загальному розмірі 61200 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму основного боргу в розмірі 61200 грн, що відповідає встановленому сторонами розміру вартості послуг.

З огляду на викладене, враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за договором №01/210119 про надання послуг від 21.01.2019, яка складає 61200 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, колегія суддів вважає, що вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг, позивачем на підставі п.3.7 Договору здійснено нарахування пені в сумі 3235,22 грн за період з 13.03.2019 по 13.06.2019, а також на підставі ст. 625 ЦК України 274,14 грн процентів річних та 802,44 грн втрат від інфляції за період з 13.03.2019 по 13.06.2019.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що у разі порушення замовником термінів оплати послуг, виконавець має право вимагати від замовника сплати останнім пені у розмірі 0.1% від вартості послуг, передбачених відповідним додатком до цього Договору, за кожен день прострочення платежу, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період сплати пені.

Як встановлено вище, відповідач у встановлений строк свого обов`язку по оплаті вартості виконаних позивачем послуг не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, а тому, з урахуванням факту порушення відповідачем грошового зобов`язання, позовні вимоги про стягнення з відповідача 802,44 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку пені та процентів річних не вірно визначено період прострочення зобов`язання, а саме: до періоду прострочення помилково включений граничний день для здійснення першої частини (50%) оплати - 13 березня 2019 року.

З урахуванням перерахованої судом апеляційної інстанції заявленої до стягнення суми 3235,22 грн пені та суми 274,14 грн процентів річних, за допомогою інформаційно-правової системи "ЛІГА", з урахуванням визначеного позивачем періоду закінчення нарахування та враховуючи визначений судом початок такого періоду - 14.03.2019, розмір пені та процентів річних становить 3205,04 грн та 271,63 грн відповідно.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені та процентів річних внаслідок несвоєчасної оплати послуг за Договором підлягають частковому задоволенню у розмірі, встановленому судом, а саме 3205,04 грн пені та 271,63 грн процентів річних. В іншій частині позовні вимоги про стягнення пені та процентів річних не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються судом на скаржника у відповідності до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТУДІЯ КАРТАТА ПОТАТА" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 у справі №910/8156/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/8156/19 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

В.В. Куксов