РІШЕННЯ

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/15613/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/15613/19

за позовом державного підприємство «Дослідний завод спецелектрометалургії Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України» (03028, м. Київ, вул. Ракетна, 24; ідентифікаційний код 02137660)

до Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (Боженко), 11; ідентифікаційний код 05416923)

про стягнення 138 523,59 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства «Дослідний завод спецелектрометалургії Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України» (далі - Підприємство) до Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (далі - Інститут) про стягнення заборгованості - відшкодування мереж електрозабезпечення та телефонного зв`язку, теплових, водопровідних, каналізаційних мереж, з обслуговування території та внутрішніх доріг, забезпечення внутрішньо об`єктового та пропускного режиму, охорони навколишнього середовища у сумі 138 523,59 грн.

Підприємство обґрунтовує позовні вимоги тим, що Інститут порушив взяті на себе зобов`язання, не здійснив своєчасну оплату наданих позивачем рахунків, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/15613/19; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

28.11.2019 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність укладеного договору на 2019 рік; необґрунтованість суми, яка заявлена до стягнення, та документального підтвердження понесення позивачем витрат.

Позивач не скористався правом на надання відповіді на відзив та у визначений строк такий документ суду не подав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 Підприємством (балансоутримувач) і Інститутом було укладено договір від 20.02.18 №СВ-2018 на відшкодування мереж електрозабезпечення та телефонного зв`язку, теплових, водопровідних, каналізаційних мереж, з обслуговування території та внутрішніх доріг, забезпечення внутрішньо об`єктового та пропускного режиму, охорони навколишнього середовища (далі - Договір), за умовами якого:

- балансоутримувач здійснює інженерно-технічне обслуговування мереж електрозабезпечення та телефонного зв`язку, теплових, водопровідних, каналізаційних мереж, з обслуговування території та внутрішніх доріг, забезпечення внутрішньо об`єктового та пропускного режиму, охорони навколишнього середовища Інституту (відділу № 57, який розміщений на площах балансоутримувача 2 924 кв.м. за адресою вул. Ракетна, 24) (пункт 1 Договору);

- Інституту зобов`язується відшкодувати витрати балансоутримувача на інженерно-технічне обслуговування мереж електрозабезпечення та телефонного зв`язку, теплових, водопровідних, каналізаційних мереж, з обслуговування території та внутрішніх доріг, забезпечення внутрішньо об`єктового та пропускного режиму, охорони навколишнього середовища (пункт 2 Договору);

- відшкодування вартості витрат згідно рахунку на місяць складає: 12 826,26 грн.; ПДВ 20 %: 2 565,25 грн.; разом: 15 391,51 грн. (пункт 9.2 Договору у редакції додаткової угоди від 01.07.2018 № 1);

- Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами, діє до 31.12.2018 (пункт 12.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Слід зазначити, що 31.12.2018 Договір припинив свою дію.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач зазначає, що після закінчення Договору, Підприємство продовжувало здійснювати обслуговування, витрати за яке мають бути відшкодовані Інститутом.

Новий договір сторонами так і не було укладено; позивач пояснює причину неукладення тим, що відповідач відмовився підписувати договір зі своєї сторони; у свою чергу Інститут вказав на те, що Підприємство змінювало вартість послуг декілька разів і на вимогу відповідача надати економічне обґрунтування вказаної суми, належним чином не відповіло.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: здійснення обслуговування позивачем; невідшкодування витрат на таке обслуговування відповідачем.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: Договір; рахунки; акти.

Докази, якими відповідач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: проектів договорів; листування сторін.

З січня 2019 року по вересень 2019 року загальна сума заборгованості складає 138 523,59 грн. (15 391,51 грн. вартість послуг за Договором х 9 кількість місяців).

Позивач виставляв відповідачу відповідні рахунки та надсилав вимоги, які були залишені без відповіді та належного реагування.

Відповідач не спростував розміру вартості послуг на місяць, не подав доказів того, що з січня 2019 року вже не перебуває на вул. Ракетній, 24.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, Інститут не спростував доводів Підприємства; відсутність підписаного правочин не звільняє від обов`язку відшкодовувати витрати на обслуговування.

Таким чином, заборгованість у сумі 138 523,59 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємство «Дослідний завод спецелектрометалургії Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України» (03028, м. Київ, вул. Ракетна, 24; ідентифікаційний код 02137660) до Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (Боженко), 11; ідентифікаційний код 05416923) про стягнення 138 523,59 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (Боженко), 11; ідентифікаційний код 05416923) на користь державного підприємство «Дослідний завод спецелектрометалургії Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України» (03028, м. Київ, вул. Ракетна, 24; ідентифікаційний код 02137660): 138 523 (сто тридцять вісім тисяч п`ятсот двадцять три) грн. 59 коп. відшкодування витрат і 2 077 (дві тисячі сімдесят сім) грн. 85 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.01.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук