ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

03 січня 2020 року Справа № 923/796/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Мальцевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі

позивача: Херсонської обласної державної адміністрації

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспутник", Новотроїцький район Херсонської області

про витребування земельної ділянки

за участю: прокурорів відділу прокуратури Херсонської області Волкової Н.М. (посвідчення № 046508 від 29.03.2017р.), Хамідової Е.Ф. (посвідчення № 040721 від 22.01.2016р.)

представників:

від позивача: Ткач Т.А. (посвідчення АБ № 000469 від 20.06.2019р.), головний спеціаліст, довіреність від 02.01.2020р.,

від відповідача: Бойко В.В., адвокат, (посвідчення ХС № 000111 від 02.03.2018р.), Іванців С.І., адвокат, (посвідчення № 448 від 25.06.2009р.), ордер ХС № 81676 від 15.11.2019р., договір від 05.10.2009р.

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора Херсонської області звернувся до господарського суду із позовом в інтересах держави в особі позивача Херсонської обласної державної адміністрації до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспутник" про витребування земельної ділянки.

Позовна заява обґрунтована використанням відповідачем СТОВ "Агроспутник" земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів, чим порушуються інтереси держави.

Ухвалою суду від 23.09.2019р. позовну заяву прокурора залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви.

25.09.2019р. прокурором подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.09.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 01.11.2019р., встановлено учасникам провадження строк для подання заяв по суті справи.

В судове засідання 01.11.2019р. з`явились прокурор та представник позивача.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. 30.10.2019р. представником відповідача подано заяву про відкладення підготовчого засідання з огляду на неможливість взяти участь в засіданні у зв`язку із відрядженням.

Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, суд ухвалою від 01.11.2019р. відклав підготовче засідання на 15.11.2019р.

В судовому засіданні 15.11.2019р. представником відповідача адвокатом Бойко В.В. заявлено усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для підготовки заяви про відвід головуючого у справі судді.

У зв`язку з означеним, в судовому засіданні 15.11.2019р. було оголошено перерву до 11 год. 00 хв. 22.11.2019р., про що представники сторін повідомлені під розписку.

До початку судового засідання 22.11.2019р. через канцелярію суду надійшла заява СТОВ "Агроспутник" про відвід судді Сулімовської М.Б., підписана адвокатом Бойком В.В.

В судовому засіданні заслухано представника відповідача адвоката Бойка В.В. із заявою про відвід судді Сулімовської М.Б.

Ухвалою суду від 22.11.2019р. зупинено провадження у справі №923/796/19; передано справу №923/796/19 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.11.2019р. здійснено автоматизований розподіл справи №923/796/19, за результатами якого визначено суддю Соловйова К.В.

Ухвалою від 28.11.2019р. у задоволенні заяви про відвід судді Сулімовської М.Б. відмовлено.

29.11.2019р. до суду від відповідача СТОВ "Агроспутник" надійшла заява про відвід судді Сулімовської М.Б., підписана адвокатом Іванців С.І.

Ухвалою суду від 03.12.2019р. поновлено провадження у справі №923/796/19; заяву відповідача СТОВ "Агроспутник" про відвід судді Сулімовської М.Б. з підстав, наведених в пунктах 1-9 заяви, залишено без розгляду; заяву відповідача СТОВ "Агроспутник" про відвід судді Сулімовської М.Б. з підстав, наведених в пункті 10 заяви, визнано необґрунтованою; зупинено провадження у справі №923/796/19; справу №923/796/19 передано для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.12.2019р. здійснено автоматизований розподіл справи №923/796/19, за результатами якого визначено суддю Немченко Л.М.

Ухвалою від 09.12.2019р. заяву СТОВ "Агроспутник" про відвід судді Сулімовської М.Б. відхилено як безпідставну.

Ухвалою суду від 12.12.2019р. провадження по справі №923/796/19 поновлено, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - з 18.12.2019р. по 16.01.2020р., призначено підготовче засідання на 03.01.2020р.

В судове засідання прокурор та представники сторін з`явились.

Представник відповідача звернувся до суду із клопотаннями про призначення проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, про залучення до матеріалів справи копії розпорядження Голови Херсонської облдержадміністрації від 13.11.2019р. №763 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", про "надання можливості відповідачу надати правову позицію до суду", про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, просить їх задовольнити.

Господарським судом доведено до відома учасників провадження, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019р. справу №912/2385/18 разом із касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019р. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19) прийнято до розгляду справу №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019р.; призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників.

Оскільки як у справі №923/796/19, так і у справі №912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до отримання правового висновку Великої Палати Верховного Суду по справі №912/2385/18.

Прокурор проти зупинення провадження заперечила. Зауважила, що зупинення провадження у справі є правом а не обов`язком суду; відповідачем не заявлялось заперечень щодо представництва прокурором інтересів держави в особі Херсонської облдержадміністрації; а зупинення провадження у справі на тривалий термін надасть позивачу можливість використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів.

Представник позивача підтримала позицію прокурора.

Представник відповідача підтримує зупинення провадження у справі. Зауважив, що у заяві про відвід судді відповідачем наголошувалось на безпідставності участі прокурора у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Що стосується клопотання СТОВ "Агроспутник" про, мовою оригіналу, "надання можливості надати правову позицію до суду".

Обґрунтовуючи означене клопотання відповідач зазначає, що судом було надано можливість позивачу Херсонській обласній державній адміністрації подати правову позицію. Статтями 2, 7 та ч.1 ст.46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами, тому для дотримання принципу рівності сторін та законності заявник просить надати відповідачу можливість надати правову позицію до суду в термін, встановлений судом.

З огляду на викладене суд зауважує, що за приписами ГПК України правова позиція відповідача щодо позову викладається у відзиві на позовну заяву.

Так відповідно до ст.165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив, крім іншого, повинен містити: у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 30.09.2019р. про відкриття провадження у справі, яка отримана відповідачем 03.10.2019р., було запропоновано відповідачу СТОВ "Агроспутник" не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані прокурором, а також документи, що підтверджують направлення відзиву і доданих до нього доказів прокурору і позивачу.

Зазначено, що відзив (заперечення) на позовну заяву із відповідними доказами про відправку його іншим учасникам має бути поданий в зазначений термін через канцелярію суду.

Своїм правом на подання відзиву (заперечення) на позовну заяву відповідач скористався на власний розсуд, у зв`язку з чим суд не вбачає об`єктивних підстав для задоволення клопотання СТОВ "Агроспутник" про "надання можливості надати правову позицію".

Відносно клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено у клопотанні СТОВ "Агроспутник", представники відповідача пропустили строк з поважних причин, тому на підставі ст.ст. 46, 56, 165, 169 ГПК України відповідач просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву прокурора, прийняти відзив до розгляду та долучити його до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що просить поновити строк на подання відзиву саме з дати подання позивачем правової позиції щодо заявленого прокурором позову, оскільки, на його думку, правова позиція є доповненням до позову і саме з цього часу у відповідача є право подати відзив. В даному випадку відповідачем відзив було подано до суду з урахуванням правової позиції позивача.

Суд зауважує, що 13.11.2019р. через канцелярію господарського суду відповідачем було подано клопотання щодо залучення до матеріалів справи відзиву та копії проекту землеустрою.

У зв`язку із пропуском встановленого судом строку на подання відзиву ухвалою суду від 15.11.2019р. відзив Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспутник" залишено без розгляду.

При цьому відзив та додані до нього документи залучені до матеріалів справи №923/796/19.

За приписами ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Таким чином, суд може поновити пропущений строк лише в разі доведення заявником поважності причин його пропуску.

Згідно ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В даному випадку відповідачем СТОВ "Агроспутник" ні у клопотанні про поновлення строку на подання відзиву, ні його представниками в судовому засіданні не наведено жодних причин і обставин пропуску строку, не надано жодних доказів в обґрунтування таких підстав.

Крім цього, до заяви про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву не подано такого відзиву.

При цьому господарським судом не може бути враховано відзив позивача від 13.11.2019р., оскільки останній залишено без розгляду ухвалою суду від 15.11.2019р.

У зв`язку з наведеним суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву.

Крім цього, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження по справі №923/796/19, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом, про що зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018р. у справі №924/1256/17.

В даному випадку із позовом у справі №923/796/19 звернувся заступник прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі позивача Херсонської обласної державної адміністрації в порядку ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст.4, 11, 20, 53, 55, 75, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи порушення інтересів держави прокурор посилається на те, що використання відповідачем земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів завдає шкоди державним інтересам, оскільки плата за використання ділянки та водного об`єкту до бюджету не надходить, внаслідок чого звернення прокурора в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації до господарського суду з даним позовом відповідає функції представництва прокуратурою інтересів держави та направлено на їх захист.

Спір у справі №923/796/19 пов`язаний з реалізацією прокурором повноважень відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, щодо представництва інтересів держави в особі позивача - Херсонської обласної державної адміністрації, який не здійснює захист інтересів держави.

Як зазначалось, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019р. прийнято до розгляду справу №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019р.; призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників.

Вказана ухвала мотивована тим, що за висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами ст.ст.19, 131-1 Конституції України, ст.ст.53, 174 Господарського процесуального кодексу України, ст.23 Закону України "Про прокуратуру", рішеннями Конституційного Суду України від 01.04.2008р. №4-рп/2008, від 20.12.2017р. №2-р/2017, від 05.06.2019р. №4-р(II)/2019, від 20.06.2019р. №6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

У контексті зазначених питань колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на правовий висновок, викладений у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018р. у справі №924/1256/17 про те, що з метою підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів, прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Колегія суддів зазначає, що цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 26.06.2019р. у справі №587/430/16-ц стосовно відсутності необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але зауважує, що у справі, що переглядається, на відміну від справи №587/430/16-ц, розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

На думку колегії суддів касаційного господарського суду, закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Також колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наводить питання щодо правових наслідків у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, не зазначив визначені законом підстави для звернення до суду, не дотримався процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру"), які, на думку колегії суддів, потребують правового висновку Великої Палати Верховного Суду:

- чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності;

- які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на різну судову практику щодо зазначених питань.

З огляду на наведене, Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором; відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді "Верховенство права", схваленій на 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25 - 26 березня 2011 року, також зазначала, що однією зі складових принципу верховенства права є юридична визначеність, яка є істотно важливою для питання довіри до судової системи та верховенства права. У цій доповіді також вказано, що юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункти 44, 46).

За таких обставин, суд зазначає, що під час розгляду цієї справи підлягають з`ясуванню питання щодо наявності підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, тобто ті питання, що передав для вирішення Верховний Суд у справі №912/2385/18, які становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 цього закону також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого, забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

В силу норм ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою дотримання єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами, суд дійшов висновку про наявність підстав відповідно до п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України для зупинення провадження у справі №923/796/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18.

Оскільки як у справі №923/796/19, так і у справі №912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, з метою дотримання єдності судової практики, а також враховуючи, що висновок, наданий Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18, може вплинути на оцінку правомірності звернення прокурора з позовом у цій справі, господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення за власною ініціативою провадження у справі №923/796/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Керуючись ст.ст. 119, п.7 ч.1 ст.228, ст.234, 235 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспутник" про "надання можливості надати правову позицію до суду" відмовити.

2. У задоволенні клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспутник" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву відмовити.

3. Зупинити провадження у справі №923/796/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18.

Ухвала суду набрала законної сили 03.01.2020р. і може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 08.01.2020р.

Суддя М.Б. Сулімовська