ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" січня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3432/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/3432/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства Комбінат Придніпровський (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, 15, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 143, )

про стягнення 42 755,98грн., -

Представники сторін:

від позивача - Сахончик О.О., довіреність № 6/375, дата видачі : 25.06.19;

від відповідача - Соколов Д.С., довіреність № б/н, дата видачі : 30.07.19;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Комбінат Придніпровський звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т про стягнення 42 755,98грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки товару з відстрочкою платежу №74-14 від 01.06.2014р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2019р. провадження по справі №916/3432/19 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

13.12.2019р. за вх.. №23814/19 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими безпідставними в зв`язку з чим в задоволені позову просить суд відмовити повність.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.06.2014р. між Приватним акціонерним товариством Комбінат Придніпровський (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Горяц-Т (надалі покупець) укладено договір поставки з відстроченням платежу №74-14 (958/14) (надалі Договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар, у відповідності з умовами цього договору.

Товаром за цим договором є товари, вказані у погодженому сторонами прейскуранті (специфікаціях), що є невід`ємними частинами цього договору. У прейскуранті (специфікаціях) вказується перелік товарів, що постачаються, та ціни на них (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, поставка товару здійснюється за погодженими сторонами цінами, вказаним у прейскуранті (специфікації). При цьому, постачальник зобов`язується не збільшувати ціни, вказані у прейскуранті (специфікації), протягом 10 днів з моменту їх погодження сторонами. Постачальник зобов`язується визначати ціни у прейскуранті, які погоджені покупцем та постачальником, на рівних умовах, як для покупця, так і для інших роздрібних компаній.

Згідно п.3.1. Договору, поставка товару здійснюється на умовах DDP-склад покупця (Інкотермс-2000) однією або декількома партіями у відповідності до специфікацій або накладних, які складаються на кожну партію товару. За погодженням сторонами отримувачем товару може бути третя особа.

За умовами п.п.4.1., 4.3. Договору, оплату кожної окремої партії товару (визначеної у накладній) за цим договором покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту її отримання/реалізації. Покупець не оплачує товар, що підлягає поверненню (неякісний, бракований, зі строками придатності, які сплили або реалізації/ зі строками придатності або реалізації згідно п.3.12. цього договору).

У п.5.2. Договору, сторони визначили, що кожна зі сторін за кожний день прострочення виконання будь-яких своїх зобов`язань за цим договором сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за весь час такого прострочення. Для покупця пеня обраховується від суми простроченого платежу.

Згідно п.8.1. Договору, договір укладено на невизначений строк та він діє до його припинення за згодою сторін або на підставах, передбачених діючим законодавством.

Позивач вказує, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 105 765,14грн.,

При цьому відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару не здійснив, проте враховуючи що видаткові та товарно-транспортні накладні були повернуті лише на суму 42 755,98грн, що унеможливлює стягнення боргу в загальному розмірі, позивач зазначає що сума боргу складає 42 755,98грн.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про поставки з відстроченням платежу №74-14 (958/14) стало підставою для звернення Приватного акціонерного товариства Комбінат Придніпровський до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у томі числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 01.06.2014р. між Приватним акціонерним товариством Комбінат Придніпровський та Товариством з обмеженою відповідальністю Горяц-Т укладено договір поставки з відстроченням платежу №74-14 (958/14), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар, у відповідності з умовами цього договору.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов Договору поставки з відстроченням платежу №74-14 (958/14) передав у власність відповідача товар на загальну суму 42 755,98грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладним та товарно-транспортними накладними.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1, ст. 692 Цивільного Кодексу України)

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В той же час, відповідач за отриманий товар розрахувався не розрахувався.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т вартості поставленого та не оплаченого договором поставки відстроченням платежу №74-14 (958/14), від 01.06.2014р., в сумі 42 755,98грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

При цьому заперечення відповідача до уваги, судом не приймаються оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так заперечуючи проти позову відповідач посилається про відсутність заборгованість, оскільки ним сплачено кошту в сумі 45 000грн., у тому числі за накладними, що являються предметом позову.

Проте, як встановлено судом згідно оборотно -сальдової відомості заборгованість відповідача перед позивачем за поставки відстроченням платежу №74-14 (958/14) від 01.06.2014р. складає 105 765,14грн. Позивачем заявлені вимоги лише в сумі 42 755,98грн.

Надані відповідачем платіжне доручення №15266 від 20.02.2017, №2987 від 23.02.2017р, №3021 від 27.02.2017р. та №3057 від 06.03.2017р., з урахуванням наявності заборгованості в більшому розмірі ніж заявлена позивачем. не підтверджують факт оплати поставленого товару саме за накладним які є предметом позову.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Комбінат Придніпровський є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства Комбінат Придніпровський (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, 15, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 143, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 143, ) на користь Приватного акціонерного товариства Комбінат Придніпровський (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, 15, ) основний борг у сумі 42 755 (сорок дві тисячі сімсот п`ятдесят п`ять)грн. 94коп. та судовий збір в сумі 1 921 одна тисяча дев`ятсот двадцять одна)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 січня 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна