ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Справа№ 911/2686/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Браславець Ю.Ю.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 14.01.2020.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2019 у справі № 911/2686/17 (суддя Христенко О.О., м. Київ, повний текст ухвали складено 15.11.2019), яка прийнята у результаті розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп", с. Мархалівка, Васильківський р-н, Київська обл.

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Респект Інвест", м. Рахів, Закарпатська обл.

про стягнення 1 203,05 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.11.2017 у справі № 911/2686/17 задоволено частково позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"; стягнено солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" 11 122,56 грн штрафу; стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" 5 121,16 грн пені, 7 494,40 грн 30 % річних, 3 058,70 грн інфляційних втрат; стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" 797,70 грн судового збору та 747,84 грн витрат на оплату послуг адвоката; стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" 797,70 грн судового збору та 747,84 грн витрат на оплату послуг адвоката.

27.11.2017 на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 01.11.2017 у справі № 911/2686/17 було видано відповідні накази.

Разом з тим, 12.07.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (стягувач) звернулось до Господарського суду Київської області із скаргою № 09-1/07 від 09.07.2019 на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

У вищевказаній скарзі скаржник просить суд визнати в період з 05.04.2019 по 09.07.2019 неправомірною бездіяльність державного виконавця Рахівського РВДВС ГТУЮ у Закарпатській області у виконавчих провадженнях № 55669518, № 55669890, № 55670033 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2019 у справі № 911/2686/17 (суддя Христенко О.О., м. Київ, повний текст ухвали складено 15.11.2019) відмовлено в задоволенні скарги № 09-1/07 від 09.07.2019 товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, оскільки як вбачається з матеріалів виконавчих проваджень, державним виконавцем у період з 05.04.2019 по 09.07.2019 належним чином та своєчасно здійснювалися заходи щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" (надалі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Рахівського РВДВС ГТУЮ у Закарпатській області у виконавчому провадженні № 55669518, № 55669890 та № 55670033 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі № 911/2686/17 задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначає, зокрема, що впродовж червня та липня 2019 року державним виконавцем Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області не вчинено належних виконавчих дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2019 у справі № 911/2686/17, що є порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 у справі № 911/2686/17 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2019 у справі № 911/2686/17 залишено без руху.

05.12.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" надійшов супровідний лист вих. № 05-5/12 від 05.12.2019, до якого, зокрема додано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 911/2686/17 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2019 у справі № 911/2686/17 призначено на 14.01.2020.

Відповідач-1 та відповідач-2 не скористалися своїм правом передбаченим частиною 1 статті 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та не надали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс", що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

14.01.2020 в судовому засіданні представник скаржника (стягувача) підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати.

14.01.2020 в судове засідання не з`явилися представники відповідача-1 та відповідача-2, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що відповідач-1 та відповідач-2 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що їх явка обов`язковою не визнавалась, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема і правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду судового рішення за наявними матеріалами справи у присутності представників скаржника та позивача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Відповідно до ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Київської області від 01.11.2017 у справі № 911/2686/17 задоволено частково позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"; стягнено солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" 11 122,56 грн штрафу; стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" 5 121,16 грн пені, 7 494,40 грн 30 % річних, 3 058,70 грн інфляційних втрат; стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" 797,70 грн судового збору та 747,84 грн витрат на оплату послуг адвоката; стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" 797,70 грн судового збору та 747,84 грн витрат на оплату послуг адвоката.

27.11.2017 на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 01.11.2017 у справі № 911/2686/17 було видано відповідні накази.

Приписами статті 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми, учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Господарського суду Київської області із скаргою № 09-1/07 від 09.07.2019 на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Предметом зазначеної вище скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, обумовленої невиконанням вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо вчинення всіх дій з примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 в період з 05.04.2019 по 09.07.2019.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної влади (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правових статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з п.п. 2 - 4 розділу IV "Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження", затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, до системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Таким чином, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4, 5, 9, 10 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Пунктом 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Як зазначалося вище, 12.07.2019 товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність відділу ДВС у справі № 911/2686/17, яка обґрунтована невиконанням вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо вчинення всіх дій з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 в період з 05.04.2019 по 09.07.2019.

Так, з наявних матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що 31.01.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55669518 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 11 122,56 грн штрафу (а.с. 22, т. 5).

31.01.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55669890 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 5 121,16 грн пені, 7 494,40 грн 30 % річних та 3 058,70 грн інфляційних втрат (а.с. 21, т. 5).

Також, 31.01.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55670033 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 797,70 грн судового збору та 747,84 грн витрат на оплату послуг адвоката (а.с. 20, т. 5).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 08.02.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову у виконавчому провадженні № 5669518 про арешт коштів боржника (а.с. 82, т. 5).

Проте, 24.01.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесені постанови у виконавчих провадженнях № 55669518, № 55669890, № 55670033 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим, 05.04.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 55669890 за наказом Господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 5 121,16 грн пені, 7 494,40 грн 30 % річних та 3 058,70 грн інфляційних втрат (а.с. 23, т. 5).

Також, 05.04.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 55670033 за наказом господарського суду від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 797,70 грн судового збору та 747,84 грн витрат на оплату послуг адвоката (а.с. 25, т. 5).

05.04.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 55669518 за наказом господарського суду від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" та товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 11 122,56 грн. штрафу (а.с. 24, т. 5).

Так, з метою встановлення майна, яке належить боржнику, 22.04.2019 державний виконавець звертався до Міністерства аграрної політики та продовольства України із запитом № 14.7-42/6452 щодо надання інформації про наявність та/або відсутність у Базі даних Реєстру про видані боржником аграрні розписки, а також відомості про майно та осіб, що є боржниками і кредиторами за такими розписками та отримано відповідь № 37-11-15/11631 від 15.05.2019 про відсутність за боржником таких розписок.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 03.05.2019 державним виконавцем направлено запит № 14.7-42/6883 до відділу статистики у Рахівському районі, з метою отримання інформації державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності № 1 - зерно про наявність і надходження зернових та олійних культур за 2016, 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 11 - заг про надходження худоби та птиці на переробні підприємства за 2016, 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 13-заг про надходження молока на переробні підприємства за 2016, 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 21-заг щодо реалізації сільськогосподарської продукції за 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 4-сг щодо посівних площ сільськогосподарських культур у 2016, 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 9-б-сг щодо внесення мінеральних органічних добрив, гіпсування та вапнування грунтів під уражай за 2016, 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 29-сг про підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду за 2016, 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 37-сг щодо сівб та збирання врожаю сільськогосподарських культур, проведення інших польових робіт за 2016, 2017, 2018, 2019; за формою звітності № 24 про стан тваринництва у 2016, 2017, 2018, 2019 (а.с. 90-91, т. 5).

Так, листом відділу статистики у Рахівському районі наданий лист № 06-20/144 від 03.06.2019, повідомлено про ненадання товариством з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест" до відділу статистики статистичних та фінансових звітів (а.с. 92, т. 5).

Окрім того, в матеріалах виконавчих проваджень наявний лист Головного управління державної фіскальної служби у Закарпатській області, наданий у відповідь на запит № 14.7-42/6482 від 23.04.2019, яким повідомлено про відсутність поданих звітів зі сторони боржника протягом 2017, 2018, 2019 (а.с. 89, т. 5).

У відповідь на запити державного виконавця № 14.7-42/6463, № 14.7-42/6458 від 22.04.2019, Державним підприємством "Держреєстри України" надано інформацію про те, що згідно даних основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, станом на 07.05.2019 ТОВ "Респект-Інвест" не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру (а.с. 134, т. 5).

Також, в матеріалах виконавчих проваджень наявні запити державного виконавця № 55373746 від 05.04.2019, № 57629467 від 21.05.2019, № 58859574 від 11.06.2019, № 60328600 від 11.07.2019 до АСВП про наявність відкритих рахунків.

02.05.2019, 28.05.2019, 19.06.2019 державним виконавцем отримано інформацію з ІС ДП "НАІС", з якої вбачається відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Окрім того, 12.06.2019 державним виконавцем здійснено вихід на місце, за результатом якого складений акт державного виконавця від 12.06.2019 та встановлено відсутність майна на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості; опис, арешт та опечатування готівкових сум та каси провести неможливо, у зв`язку з їх відсутністю (а.с.155, т. 5).

Таким чином, державним виконавцем доведено, що на виконання вимог ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" із відповідною періодичністю, останнім вжито достатньо заходів з метою встановлення майна боржника та звернення на нього стягнення, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, державний виконавець зазначає, що в автоматизованій системі виконавчого провадження наявні запити щодо перевірки майнового стану боржника до відповідних органів.

Так, розділом VI "Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження", затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 передбачено, що Міністерство Юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово.

З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у інформаційній довідці про реєстрацію виконавчого документа, постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Система забезпечує можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а також формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Інформація із Системи щодо виконавчого провадження надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу I цього Положення, шляхом перегляду в електронному вигляді з можливістю її пошуку, узагальнення та формування за відповідними параметрами, а також шляхом формування інформаційної довідки та її друку.

В інформаційній довідці із Системи, що надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу I цього Положення, зазначаються відомості про дії з реєстрації вхідної, вихідної кореспонденції та про рішення, виконавчі дії (в тому числі змінені та видалені) з відображенням дати та часу прийняття рішення і здійснення відповідних дій у Системі.

Таким чином, з матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що державним виконавцем в період з 05.04.2019 по 09.07.2019 належним чином та своєчасно здійснювались заходи щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17.

Отже, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі доводи сторін у даній справі прийшов до вірного висновку про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, оскільки матеріалами виконавчого провадження з виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017, державним виконавцем у період з 05.04.2019 по 09.07.2019 повною мірою вжито заходи, щодо виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження", проведено перевірки майнового стану боржника та здійснено заходи щодо збирання інформації про сторін виконавчого процесу для належного проведення виконавчих дій, в той час як скаржником не доведено належними та допустимими доказами протиправність дій державного виконавця.

Статтями 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Київської області від 06.11.2019 у справі № 911/2686/17 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого судового рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, як такі, що не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі. Ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин та відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2019 у справі № 911/2686/17 залишити без змін.

3. Справу № 911/2686/17 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 15.01.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко