СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. Справа № 917/1922/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Облагрохім-2000" (вх.№3738П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.11.2019 (повний текст ухвали складено 08.11.2019 суддею Семчук О.С. у приміщенні господарського суду Полтавської області) у справі №917/1922/19

за позовом Приватного підприємства "Облагрохім-2000", м.Черкаси,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнухинський край", смт.Чорнухи, Чорнухинський р-н, Полтавська обл.,

про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.11.2019 у справі №917/1922/19 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, господарський суд мотивував її тим, що позивач жодним чином не обґрунтовує об`єднання в одній заяві вимог за трьома різними договорами. Позивачем не доведено, що вимоги за різними договорами пов`язані між собою підставами виникнення (адже підставами виникнення кожної з позовних вимог є різні договори) чи поданими доказами (єдині спільні докази по усіх договорах додані до позовної заяви - це вимога та акт звіряння, які не є первинними доказами, що підтверджують існування боргу по кожному з договорів). Керуючись частиною 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Приватне підприємство "Облагрохім-2000" із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.11.2019, а справу направити для продовження розгляду до господарського суду Полтавської області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що оскаржувану ухвалу прийнято господарським судом з порушенням норм процесуального права. Позивач зазначає, що поставив відповідачу товар - рідкий аміак, здійснив його транспортне експедирування і потім вніс аміак у ґрунт, отже, позивач вважає заявлені вимоги пов`язані між собою поданими доказами, в тому відповідно до частини 1 ст.173 Господарського процесуального кодексу України вказані вимоги можуть бути об`єднані в одній позовній заяві. Також зазначає, що роз`єднавши позовні вимоги, позивач повинен буде сплатити більшу суму судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 поновлено Приватному підприємству "Облагрохім -2000" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.11.2019 у справі №917/1922/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Облагрохім-2000" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.11.2019 у справі №917/1922/19. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 13.01.2020 об 11:30 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 08.01.2020 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Облагрохім-2000" про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції з розгляду справи №917/1922/19, яке відбудеться 13.01.2020 об 11:30 год.

У судове засідання 13.01.2020 представники сторін не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.98,99).

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 2 статті 273 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням вимог пункту 2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності представників учасників справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У такій формі у цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Господарський суд Полтавської області, приймаючи оскаржувану ухвалу, дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві, оскільки позивачем заявлено вимоги за різними договорами, не пов`язаними між собою підставами виникнення (зобов`язання є окремими) та поданими доказами (за кожним зобов`язанням докази є самостійними), а також вимоги за різними договорами не є основними та похідними, а тому повернув позовну заяву на підставі пункту 2 частини 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з частиною 1 ст.173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З урахуванням вищевказаного, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Колегія суддів зазначає, що однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інших обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Як убачається з позовної заяви, позивач - Приватне підприємство «Облагрохім-2000», звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорнухинський край» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 161685,53 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачено кошти за поставлений рідкий аміак, який також був доставлений та внесений у ґрунт за договорами, укладеними між позивачем та відповідачем, а саме: договором №37 про надання послуг по внесенню аміаку рідкого технічного від 26.09.2018 та договором транспортного експедирування №37/1 від 26.09.2018, а також за видатковою накладною №РН-0000083 від 05.12.2019, у якій міститься посилання на договір №44 від 05.12.2018, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 161685,53 грн.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд, керувався вимогами пункту 2 частини 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та вказав, що у позовній заяві порушено правила об`єднання позовних вимог, а саме: в одній позовній заяві позивачем об`єднано вимоги, підставою яких є стягнення заборгованості за трьома різними договорами.

Колегія суддів зазначає, що спільний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме встановленню усіх обставин справи, з`ясуванню спірних правовідносин сторін, оскільки позов подано на підставі трьох договорів, кожен з яких має окреме коло фактичних обставин спору та доказів, які необхідно буде дослідити окремо, здійснити аналіз кожного окремого договору, надати їм правову оцінку, також необхідно перевірити порядок здійснених розрахунків щодо стягнення розміру заявленого позивачем до стягнення розміру заборгованості, яка складається з суми основного боргу, пені, 3% річних по кожному договору окремо.

Правовідносини між позивачем та відповідачем за договорами поставки, надання послуг та транспортного експедирування є різними. Господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об`єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Заявник апеляційної скарги вважає, що судом першої інстанції порушено норми частини 2 ст.173 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовом одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

У даному випадку суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правильно зазначив про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Зі змісту вищенаведених норм Господарського процесуального кодексу України убачається, що порушення правил об`єднання позовних вимог, якщо суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи їх не роз`єднає, є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо доводів апелянта про те, що заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою поданими доказами судова колегія зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог. При цьому на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №918/1/18, від 10.05.2019 у справі №905/2043/18, від 13.09.2019 у справі №905/909/19.

Стосовно доводів апелянта про те, що, роз`єднавши позовні вимоги, позивач буде змушений сплатити більшу суму судового збору, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошових засобів) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними в зв`язку з розглядом справи і рішенням, а у випадках звільнення від виплат цих осіб - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з рішенням конкретної справи.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, Законом України «Про судовий збір» чітко визначені підстави, порядок та розмір сплати судового збору, що не пов`язані з обставиною поєднання чи роз`єднання позовних вимог.

Колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та необґрунтованими. Порушень чи неправильного застосування норм процесуального права судом першої інстанції судовою колегією не встановлено, тому мотиви з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 2 ст.129 Конституції України та частини 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду Полтавської області від 08.11.2019 у справі №917/1922/19 - без змін.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з вимогами ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Облагрохім-2000" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.11.2019 у справі №917/1922/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.01.2020.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова