УХВАЛА

м. Київ

17.01.2020Справа № 910/13643/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття»

товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ СЕРВІС»

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна

про визнання недійсним договору, визнання права власності,

Представники:

не викликались

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (відповідача-1) та товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ СЕРВІС» (відповідача-2) про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 22.07.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» та товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ СЕРВІС», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1704;

- визнання за товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» права власності на нежилі приміщення № 1, № 1а, №№ 2-34, №№ 51-78, №№ 92-120, №№ 132-246, № 147 інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суд своєю ухвалою від 15.10.2019 відкрив провадження у справі № 910/13643/19, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Представник ОСОБА_2 подав клопотання про забезпечення позову, в якому просить: накласти арешт на нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, та належить товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ СЕРВІС»; заборонити державним реєстраторам та нотаріусам, що виконують функції державних реєстраторів, вчиняти дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-які реєстраційні дії щодо нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, та належить товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ СЕРВІС».

Клопотання мотивоване тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. ОСОБА_2 стало відомо, що агентства з продажу нерухомості займаються продажем нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1/АДРЕСА_2 .

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, позов забезпечується: накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; встановленням обв`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому оцінка факту істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення повинна здійснюватись не тільки за критерієм пов`язаності і співмірності заходів забезпечення позову з заявленими вимогами, а також виходячи з фактичних обставин, які можуть свідчити про неправомірність поведінки відповідача та порушення прав позивача.

Ці фактичні обставини підлягають наведенню у заяві про забезпечення позову. Заява повинна містити не тільки загальний опис відносин сторін, а повинна стосуватись конкретних порушень, з метою упередження негативних наслідків від яких слід застосувати заходи забезпечення позову.

Тільки за наявності повноти наведених фактичних обставин можна дійти висновку про можливість забезпечення позову.

Водночас доводи представника ОСОБА_2 про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити третій особі на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 17.01.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, протягом 10 днів з дня її підписання суддею.

Суддя С. А. Ковтун