ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 січня 2020 року м.Херсон Справа № 12/74-Б-09

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі судового засідання Кудак М.І., розглянувши справу

за заявою: Кредитора:Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ" с. Роздольне Каховського району Херсонської області ,

до Боржника : Державного підприємства "Виробничий південний біотехнологічний центр", м.Херсон, провулок Янтарний,1,

про визнання банкрутом

за участю представників:

- прокуратура Херсонської області - Наумова Т.О.

- Мінекономіки - Кандиба М.В., представник, довіреність № 2431-05/374 від 20.09.2019

- Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Литвинчук Т.О., головний спеціаліст, довіреність № 03-05/401 від 09.01.2020

- Херсонський міський центр зайнятості - Харченко М.В., провідний юрисконсульт, довіреність № 2120/06/3/20

- ГУ ПФУ у Херсонській області - не прибули

- ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі - Кромп О.П., дов. від 05.09.2019 № 185/9/21-22-10-03-04

- Управління ВД ФССУ в Херсонській області - Сіденко К.В., довіреність № 2 від 09.01.2020

від боржника - Дубовий І.А., дов. б/н від 01.10.2019

розпорядник майна, арбітражний керуючий Косенко С.Г.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів,

а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер Д 00081.

в с т а н о в и в:

Суть справи викладена у попередніх ухвалах по справі.

Провадження у даній справі порушено ухвалою від 30.07.2009р.Ухвалою від 18.08.2009 введено процедуру розпорядження майном. Оголошення про порушення справи надруковано в газеті "Голос України" за 03.09.2009 № 164 (4664). Ухвалою від 28.10. 2010 р. суд затвердив реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою від 16.01.2014 розпорядником майна призначено Косенка С.Г.

Провадження у справі триває на стадії розпорядження майном, враховуючи, що підприємство-боржник перебуває у переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації, у зв`язку з чим перехід до процедур санації чи ліквідації є неможливим, відсутність пропозицій щодо укладення мирової угоди.

Попередніми ухвалами суд за вмотивованими клопотаннями комітету кредиторів та розпорядника майна боржника продовжував строк процедури розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Косенко С.Г. на 6 місяців.

23.08.2019 кредитор - ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі подав клопотання про продовження процедури розпорядження майном на 6 місяців.

Ухвалою від 30.08.2019 призначено розгляд клопотання в засіданні суду.

Ухвалою від 30.08.2019 призначено розгляд зазначених клопотань в засіданні суду.

16.09.2019 боржником подано клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на практику Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № Б-19/30-06. 07.10.2019 боржником надано докази надсилання зазначеного клопотання іншим учасникам справи.

04.10.2019 розпорядник подав клопотання про затвердження звіту про оплату послуг розпорядника майна Косенка С.Г. за період з 16.01.2014 по 01.10.2019 в розмірі 334316 грн.

04.10.2019 розпорядник подав клопотання про продовження процедури розпорядження майном на 10 місяців з дня проведення засідання, посилаючись на рішення засідання зборів кредиторів від 03.10.2019.

07.10.2019 боржник подав клопотання про відсторонення від виконання обов`язків розпорядника майна Косенко С.Г., посилаючись на те, що ним не вчиняються дії щодо збереження майна підприємства (охорона відсутня), про що свідчить відсутність наказів про проведення інвентаризації активів підприємства, інвентаризаційних описів активів підприємства, звіряльних актів за результатами інвентаризації активів підприємства між Косенко С.Г. і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалами від 16.09.2019, 08.11.2019 та від 22.11.2019 розгляд справи відкладався.

10.12.2019 боржник подав заяву про відвід судді, посилаючись на те, що відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію 21.10.2019, закінчився строк процедури розпорядженням майном боржника, але суддя, продовжуючи процедуру розпорядженням майном, демонструє явне упередження ставлення до боржника та ігнорує його права та обов`язки.

Ухвалою від 10.12.2019р. суд (суддя Пінтеліна Т.Г.), оцінивши заяву про відвід як необгрунтовану, зупинив провадження у справі № 12/74-Б-09 до вирішення питання про відвід та передав заяву про відвід судді у справі № 12/74-Б-09 на повторний авторозподіл для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 32 ГПК України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу заяви про відвід судді заяву передано до розгляду судді Сулімовській М.Б., яка ухвалою від 13.12.2019 також відхилила заяву боржника про відвід судді Пінтеліної Т.Г.

Ухвалою від 18.12.2019р., оскільки обставини, які зумовили зупинення провадження у справі відпали, суд поновив провадження у справі та призначив дату засідання.

Додатково суд зазначив про надходження 17.12.2019 до суду клопотання розпорядника майна про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 16.01.2014 по 30.11.2019 в розмірі 355181 грн.

Також розпорядник майна подав клопотання про заміну учасника справи Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на Фонд державного майна України, посилаючись на те, що розпорядженням КМУ від 20.11.2019 № 1101-р цілісний майновий комплекс боржника передано до сфери управління Фонду державного майна України.

Розпорядником майна подано клопотання про витребування у боржника відомостей про розмір дебіторської заборгованості з розшифровкою станом на 01.12.2019р., довідку про розмір поточної кредиторської заборгованості з розшифровкою станом на 01.12.2019р., реєстр чинних договорів оренди майна боржника станом на 01.12.2019р., копії зазначених договорів та довідку про розрахунки за договорами оренди, довідку про укладені договори про надання та отримання послуг та купівлі-продажу з відповідними підтверджуючими документами, відомості про прийняті заходи керівником щодо збереження майна підприємства, довідку про рух коштів (надходження та витрат) за період з 01.01.2018р. по 01.12.2019р., відомості про відчуження основних засобів та продукції за цей же період, відомості про стан заборгованості із заробітної плати, виписки банку по поточному рахунку , розрахунково-касові операції, відомості про інвентаризацію на останній звітній період, відомості щодо прийнятих заходів по збереженню майна підприємства та організацію його охорони.

До клопотання про витребування доказів додано копії листів-запитів розпорядника майна від 19.09.2019р. та 15.10.2019р., залишені керівництвом боржника без відповіді та задоволення.

Суд поновив провадження у справі та призначив засідання для розгляду справи по суті на 15 січня 2020 року, призначив участь Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в засіданні 15.01.2020 в режимі відеоконференції.

Проте перед судовим засіданням 15.01.2020 боржник подав заяву про відвід судді, посилаючись на те, що відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію 21.10.2019, закінчився строк процедури розпорядженням майном боржника, але суддя, продовжуючи процедуру розпорядженням майном, демонструє явне упередження ставлення до боржника та ігнорує його права та обов`язки.

Боржник у своїй заяві про відвід 15.01.2020р. посилається на постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду про банкрутство Касаційного господарського суду від 10 грудня 2019 року у справі № 906/1290/15. У пунктах 57, 58 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду про банкрутство Касаційного господарського суду від 10 грудня 2019 року у справі № 906/1290/15 сформовано правову позицію згідно якої відсутність предмету спору в розумінні пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин. Зазначене не виключає можливості припинення предмету спору на підставі законодавчого припису. В цьому випадку таким законодавчим приписом є вимоги частин першої, четвертої статті 96 Закону про банкрутство, які обмежують можливість здійснення процедури банкрутства підприємства, що не підлягають приватизації, щодо переходу до процедури санації чи ліквідації.

Боржник вважає, що аналогічна ситуація щодо розгляду справи на стадії розпорядження майном склалась у даній справі. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п`ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці. Таким чином кінцевий строк розпорядження майном сплив 28 лютого 2010 року тобто 9,5 років тому.

Боржник вважає, що позиція судді Пінтеліної Т.Г. демонструє явне упередження ставлення до Боржника та ігнорує його права та обов`язки, просить задовольнити заяву про відвід та відвести суддю Пінтеліну Т.Г. від розгляду справи № 12/74-Б-09;

Розглянувши заяву боржника про відвід судді Пінтеліної Т.Г.суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частин 1-4 ст.38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35,36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у статтях 35,36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Зі змісту поданої боржником заяви про відвід судді Пінтеліної Т.Г. вбачається, що вона мотивована виключно незгодою заявника з вчиненням суддею процесуальних дій, передбачених приписами Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (що діяв під час розгляду справи).

Статтею 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як вбачається з поданої позивачем заяви про відвід, заявником не наведено та не обґрунтовано наявності підстав, визначених частинами першою, другою та третьою статті 35, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України.

Окремо необхідно зазначити, що 16.09.2019 боржником подано клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на практику Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № Б-19/30-06. Проте суддя дійсно позбавлена можливості розглянути подані у справу заяви та клопотання боржника та інших учасників справи, оскільки сам боржник вже вдруге безпосередньо в день судового засідання подає заяви про відвід судді.

Така поведінка самого боржника унеможливлює проведення призначеного судового засідання, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до ст.ст. 2, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (ст. 2 Завдання суду) кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд звертає увагу заявника, що за суб`єктивним критерієм суддя Пінтеліна Т.Г. у цій справі не допускала поведінки, яка давала би привід сумніватися у неупередженості або безсторонності.

Суд зазначає, що суддя у даній справі за участю заявника є суб`єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, не має з сторонами та їх представниками відносин, які могли-би завадити всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи.

Щодо об`єктивного критерію, суд зазначає, що суд забезпечив сторонам (як заявнику так і іншим учасникам справи ) умови та надав час, який є розумним та достатнім для збирання та надання доказів вчинення інших процесуальних дій.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, у контексті об`єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За наведених вище обставин, розглянувши заяву боржника про відвід судді Пінтеліної Т.Г. суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування не можуть бути, в розумінні процесуального законодавства, підставою для відводу судді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 35-36, 38, 39, 233 -237 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Зупинити провадження у справі № 12/74-Б-09 .

2. Передати заяву про відвід судді у справі № 12/74-Б-09 на повторний авторозподіл для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, відповідно до приписів ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Суддя Т.Г. Пінтеліна