ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. Справа№ 910/12411/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Шевченко О.В. ордер серія ДП №000012 від 15.01.20

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 р.

у справі №910/12411/19 (суддя О. В. Мандриченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРАКТЕРНИКИ"

до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Характерники" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Агроходинг Авангард" про стягнення 512 400,00 грн заборгованості з оплати послуг за договором від 01.01.2018 № 01-01/2018/ФА, 11 693,95 грн пені, 1 031,82 грн 3 % річних за час прострочення, розрахованих за період з 0.08.2019 по 03.10.2019.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем договірних зобов`язань у частині своєчасної оплати спожитих послуг з охорони. Так, у позовній заяві вказується, що позивач у літку 2019 року надавав відповідачеві послуги, які останній зобов`язався оплачувати продовж місяця, наступного за звітним після надання послуг на підставі актів про надання охоронних послуг, проте перерахував лише 50 000,00 грн, заборгувавши 512 400,00 грн, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 року у справі № 910/12411/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Агроходинг Авангард" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Характерники" 762 600 (сімсот шістдесят дві тисячі) грн боргу, 2 104 (дві тисячі сто чотири) грн 27 коп 3 % річних, 23 434 (двадцять три тисячі чотириста тридцять чотири) грн 79 коп пені та 11 822 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять дві) грн 10 коп судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 року у справі № 910/12411/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Характерники" в позові повністю. Також, Приватне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард" просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення .

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019 року, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019р. у справі № 910/12411/19 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 року у справі № 910/12411/19 та поновити зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 15.01.2020р.

09.12.2019 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 року у справі № 910/12411/19 без змін.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

15.01.2020р. представник відповідача у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

01.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Характерники" та Публічне акціонерного товариства "Агроходинг Авангард" (після зміни найменування - Приватне акціонерного товариства "Агроходинг Авангард") уклали договір № 01-01/2018/ФА про надання охоронних послуг, за яким позивач у справі, який за текстом договору іменується охоронне агентство або охорона) зобов`язався забезпечити недоторканність об`єкту охорони, що передається відповідачем (за текстом договору - замовник) під охорону згідно з актом прийняття об`єкт під охорону, а замовник зобов`язується щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену цим договором плату.

У відповідності до п.п. 2.2 - 2.4 Договору об`єкт, який передається під охорону визначається в дислокації, що є додатком до договору та його невід`ємною частиною. Охорона об`єкта здійснюється згідно дислокації (додаток №1 до Договору), інструкції по охороні об`єкта замовника (додаток №2) та положень даного Договору. Додаток №1 та Додаток №2 підписуються замовником та охоронним агентством разом з Договором. Зміни та доповнення у Додатки вносяться у письмовій формі за згодою сторін укладанням додаткових угод до Договору.

За змістом п. 3.1 Договору охорона зобов`язана організувати та забезпечити цілодобову охорону об`єкту охорони згідно положень даного Договору шляхом: контролю за цілісністю об`єкта та схоронністю майна замовника (в тому числі, товарно-матеріальних цінностей - ТМЦ), що на ньому зберігається; здійснення на об`єкті охорони затвердженого замовником перепускного режиму, при цьому не допускати проникнення сторонніх осіб на об`єкт охорони, несанкціонованого перебування його працівників та відвідувачів; контролю за ввезенням та вивезенням (внесенням та винесенням) товарно-матеріальних цінностей на територію об`єкта згідно із порядком, встановленим замовником; здійснення контролю за списанням ТМЦ в номенклатурі, зазначеній в актах прийому-передачі ТМЦ. Оформлення такого контролю здійснюється шляхом проставлення уповноваженою охоронним агентством особою підпису на документах, які підтверджують списання ТМЦ; здійснення заходів оперативного реагування при посяганні на майно замовника, порушенні режиму роботи об`єкту охорони, спробах викрадення ТМЦ; забезпечення недоторканості місця вчинення протиправних дій проти майна замовника на об`єкті до прибуття представників правоохоронних органів та відповідальних осіб замовника (за окремим погодженням з замовником).

28.12.2018 сторони уклали додаткову угоду № 28-12-2018 до договору про надання охоронних послуг № 01-01/2018/ФА від 01.01.2018, відповідно до якої у новій редакції було викладено п. 7.2 договору, п. 7.3 та додаток № 3.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що вартість надання охоронних послуг обчислюється з розрахунку перебування на об`єкті охорони протягом місяця 10 умовних охоронників на добу (фактична кількість забезпечених цілодобових постів) згідно дислокації постів, а також наявної фактичної кількості охоронників в черговій зміні, виходячи із полуторного складу кількості охоронників, необхідного для забезпечення одного цілодобового посту або 100% відсотковим наповненням.

Згідно з п. 7.3 Договору загальна сума щомісячної плати за даним Договором вираховується шляхом перемноження: вартості людино/години на об`єкті охорони (35,00 грн/год), кількості годин у добі (24), середньої кількості діб на місяць (30,5), кількості цілодобових постів охорони згідно дислокації (9), та складає 256 200,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 7.4 Договору оплата щомісячної суми Договору за надані послуги здійснюється протягом місяця, що слідує за звітним.

Пунктом 7.5 Договору визначено, що охоронне агентство зобов`язано надати замовникові акти про надання охоронних послуг до 2 числа місяця наступного за звітним. В акті про надання охоронних послуг охоронне агентство вказує ціну наданих послуг з урахуванням відшкодування понесених штрафних санкцій, зменшення вартості послуг, виходячи із фактичного забезпечення кількості постів охорони та коефіцієнту наповнення постів, іншої шкоди, спричиненої замовникові неналежним виконанням умов Договору. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення (претензію) щодо викладеного в акті про надання охоронних послуг. У разі не підписання замовником акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.

Договір, відповідно до розділу 10 набирає чинності з 01.01.2018 р. і діє до 31.12.2018 р., а за згодою сторін термін дії договору може бути продовжений на строк не більше ніж один календарний рік, після письмового укладання та підписання сторонами додаткової угоди.

В якості додатків до зазначеного договору сторони документально оформили дислокацію постів об`єктів охорони (додаток № 1), що передбачав наявність дев`яти постів охорони та їх детальний опис, інструкцію по охороні об`єкту філії "Авангард" ПАТ "Агрохолдинг Авангард" (додаток № 2), протокол узгодження договірної ціни на надання послуг з охорони об`єкта (додаток № 3), акт прийняття об`єкту під охорону (додаток № 4), акт обстеження технічного стану об`єкта філії "Авангард" (додаток № 5), доповідна записка про результати виконаної роботи з охорони об`єкту за минулу добу (додаток № 6).

За своєю правовою природою укладений договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження позовних вимог та не врахував оплату в сумі 50 000,00 грн. за платіжним дорученням від 03.09.2019.

Судом встановлено, що на виконання умов договору та на підтвердження факту надання охоронним агентством і прийняття замовником охоронних послуг сторони склали і належним чином документально оформили акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: акт № ОУ-000000029 від 30.06.2019 за червень 2019 року на суму 256 200,00 грн, акт № ОУ-000000033 від 31.07.2019 за липень 2019 року на суму 256 200,00 грн, акт № № ОУ-000000039 від 31.08.2019 за серпень 2019 року на суму 250 200,00 грн.

На підтвердження надання послуг, позивачем надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 762 600,00 грн в якості належних, допустимих і достовірних доказів надання позивачем та прийняття відповідачем охоронних послуг за договором від 01.01.2018 № 01-01/2018/ФА, оскільки такі акти у достатній мірі дозволяють встановити дійсні обставини справи, які входять в предмет доказування, підтверджують заявлені вимоги і, таким чином, спростовують заперечення відповідача.

При цьому, відповідач не заперечив правильності складання і оформлення актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), а також повноважень осіб, які їх підписали, а також не навів жодних заперечень щодо фактів надання спірних послуг охоронним агентством та їх належного прийняття замовником.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.09.2019 відповідач перерахував позивачеві 50 000,00 грн з призначенням платежу "оплата за послуги охорони згідно договору № 01-012018/ФА від 02.01.2018 та додатк.уг. № 28-12-2018 від 28.12.2018 без ПДВ".

За твердженнями позивача ця сума була врахована ним як погашення заборгованості за попередній період - за березень 2019 року. Мотивованих заперечень з боку відповідача щодо правильності врахування позивачем такої суми за березень 2019 року до суду не надійшло

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України , у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України , зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за отримані послуги, станом на момент розгляду справи до матеріалів справи відповідачем не надано.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 762 600,00 грн., оскільки відповідачем не спростовано своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих охоронних послуг.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 104,27 грн. та 3% річних в розмірі 23 434,79 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами пункту 5.9 Договору, у випадку несвоєчасної сплати замовником вартості послуг охоронного агентства згідно Договору, замовник зобов`язаний сплатити охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо стягнення розміру пені в розмірі 2 104,27 грн. та 3% річних в розмірі 23 434,79 грн.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019р. у справі № 910/12411/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2019р. у справі № 910/12411/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард".

3. Матеріали справи № 910/12411/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Н.Ф. Калатай