РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2020Справа № 910/14717/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м.Київ, вул.Борщагівська, 154, )

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, 7-д, )

про стягнення 84 173,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 84 173,84 грн відшкодування, виплаченого страхувальнику позивача у зв`язку з ДТП, яка сталась 05.09.2018 у м.Києві з вини страхувальника відповідача за полісом № АК/9465928.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.10.2019 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

01.11.2019 позивач засобами поштового зв`язку подав до суду заяву про усунення недоліків позову.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.11.2019 відкрив провадження у справі №910/14717/19, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

21.11.2019 відповідач засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти заявленого позову, посилаючись на те, що застрахований за полісом АК/9465928 автомобіль Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано в іншій країні та був ввезений ОСОБА_1 , а за кермом перебував ОСОБА_2 , а якщо за кермом транспортного засобу з "єврономером" знаходився водій, який не ввозив зазначений транспортний засіб в Україну для своїх власних потреб, таке володіння не буде правомірним відповідно до ст. 380 Митного кодексу України, а відтак дана особа не буде вважатися особою, відповідальність якої застрахована. З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

02.12.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, зі змісту якої посилаючись на правову позицію ВС, викладену у постанові № 910/14693/17 від 08.04.2019 зазначив про безпідставність доводів відповідача.

Відповідач правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2018 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» (позивач) та СП «Оптіма-Фарм ЛТД» було укладено договір страхування наземного транспорту № 82/18- Т/Ц5, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати СП «Оптіма-Фарм ЛТД» будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

05.09.2018 року у м. Київ на вул. Ревуцького - Ахматової, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Laguna", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якої з вини водія ОСОБА_2 відбулось пошкодження «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно постанови Дарницького районного суду м.Києва від 09.11.2018 у справі № 753/18282/18, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України, внаслідок чого його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з ДТП страхувальник - СП «Оптіма-Фарм ЛТД» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про факт настання події, а також надав усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування на її користь.

Протоколом огляду колісного транспортного засобу від 06.09.2018 було визначено характер та перелік пошкоджень транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до Висновку № 336/18 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, складеного 11.09.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 06.09.2018 складає 89 111,89 грн.

Згідно рахунку ТОВ «Автолайф центр» № С000050972 від 10.09.2018, вартість відновлювального ремонту та запасних частин пошкодженого автомобіля склала 85 173,84 грн.

08.10.2018 позивач за платіжним дорученням № 9734226 на підставі страхового акта № 006.01237218-1 від 05.10.2018 перерахував на рахунок страхувальника суму 85 173,84 грн. відшкодування.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 85 173,84 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно Довідки про ДТП (ідентифікатор картки ДТП в системі 427004 ), копія якої наявна в матеріалах справи, транспортний засіб - автомобіль «Renault Laguna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 , його експлуатація була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі полісу АК/8343689.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу №9/К від 22.10.2018 по ДТП 05.09.2018 у розмірі 85173,84 грн.

Відповідач у відповідь на вказану вимогу листом № 09-02-07/7913 від 06.11.2018 вказав, що у зв`язку із тим, що згідно повідомлення про ДТП ОСОБА_2 зазначено, що ТЗ «Renault Laguna", д/н НОМЕР_1 ввіз на митну територію України ОСОБА_1 , а також у зв`язку з тим, що ТЗ на дату ДТП не було зареєстровано в органах МВС (у відповідності до вимог Постанови №1388), HACK «Оранта» не може вважати, що водій ОСОБА_2 правомірно володів ТЗ на момент настання ДТП та його відповідальність була застрахована за договором АК/9465928, а ТЗ був забезпечений в розумінні вимог Закону, HACK «Оранта» не має підстав для виплати відшкодування.

Позивач листом за вих..№ 0/К від 05.12.2018 надіслав на адресу HACK «Оранта» копію договору оренди щодо передачі автомобіля особи, яка його ввозила на територію України особі, яка керувала ним під час ДТП.

Відповідач листом №09-02-07/9086 від 07.12.2018 повторно повідомив, що підстави для виплати відсутні.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «Renault Laguna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким спричинено шкоду застрахованому у позивача автомобілю знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Renault Laguna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «НАСК «Оранта» на підставі укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/9465928).

Вина водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Renault Laguna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 09.11.2018.

Відповідно до п.1.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Доказів того, що водій ОСОБА_2 станом на час ДТП 05.09.2018 не був законним володільцем та правомірним користувачем вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно з полісом №АК/9465928, суду не надано.

Крім того, суд зауважує, що відповідач, укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс № АК/9465928, з умовами щодо відповідного страхового платежу, що повинен здійснити страхувальник, який є особою, відмінною від тієї, яка тимчасово ввезла автомобіль на територію України з метою використання в особистих цілях, повинен був усвідомлювати ризик тих наслідків, які можуть випливати за наслідками укладення такого договору в контексті принципів цивільного законодавства щодо обов`язковості виконання зобов`язання сторонами.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Суду не надано доказів визнання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/9465928) недійсним.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Renault Laguna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АК/9465928), а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_2 , як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/9465928) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Позивачем заявлено до стягнення 84173,84 грн. відшкодування, виходячи із здійсненого розрахунку та суми фактичної виплати у розмірі 85 173,84 грн та 1000 грн франшизи за полісом АК/9465928.

Відповідач контррозрахунку суми позову не надав, у відзиві на позов проти розміру відшкодування не заперечував.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та були б підставою для звільнення від обов`язку здійснити відшкодування в порядку регресу понесеної позивачем шкоди.

Доказів виплати відповідачем суми 84173,84 грн. боргу, суду не надано.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про стягнення 84173,84 грн. відшкодування у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул. Здолбунівська,7-Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м.Київ, вул.Борщагівська, 154, ) 84 173 (вісімдесят чотири тисячі сто сімдесят три) грн. 84 коп відшкодування, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак