РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2020Справа № 910/14598/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Міський магазин" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

до Фізичної особи-підприємця Калайди Дениса Сергійовича

про стягнення 535300,05 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Міський магазин" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Калайди Дениса Сергійовича про стягнення 535300,05 грн. заборгованості, з яких: 393760,25 грн. основного боргу, 60207,57 грн. пені, 20616 грн. три проценти річних та 60071,73 грн. інфляційних втрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач порушив умови виконання грошового зобов`язання згідно договору № ПЧ-П-10264/1114 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 08.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

01.11.2019 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала відповідачу вручена, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.11.2016 між сторонами укладено договір № ПЧ-П-10264/1114 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (далі - договір), за яким на підставі протоколу про результати торгів від13.10.16 № 47 відповідач отримав можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торгівельній мережі, який розміщується у визначеному пунктами 1.2, 1.3 цього договору місці, та отримувати послуги з облаштування та утримання місця.

Місце знаходиться за адресою: вул. Мазепи Івана , 3 ; функціональне призначення засобу - гарячі напої, загальна площа - 6 кв.м. (пункти 1.3, 1.4 договору).

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договору загальна плата за облаштування та утримання місця, визначена за результатами торгів, затверджених протоколом про результати торгів від від13.10.16 № 47, складає суму в розмірі: 693680,34 грн. із ПДВ за дванадцять місяців. Починаючи з дати укладення цього договору плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму в розмірі: 57806,69 грн. у т.ч. ПДВ.

У пункті 2.5 договору встановлено, що плата за облаштування та утримання місця, зазначена в пункті 2.2. цього договору, сплачується відповідачем на рахунок позивача щомісячно, починаючи з другого місяця дії цього договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше, ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Згідно з пунктом 2.6 договору гарантійний внесок, який був внесений відповідачем для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в пункті 2.7. цього договору, а залишок, якщо лишився, зараховується як частина плати за цим договором в наступний черговий платіж (наступні чергові платежі). Якщо сума гарантійного внеску є меншою авансового платежу, відповідач зобов`язаний сплатити обсяг коштів, яких не вистачає, в строк, зазначений в пункті 2.7. цього договору.

Відповідно до пункту 2.6 договору гарантійний внесок, який був внесений відповідачем для участі в торгах, складає суму в розмірі 20000 грн.

Пунктом 2.7 договору передбачено, що зобов`язання відповідача по сплаті плати за облаштування та утримання місця забезпечується у вигляді авансового платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за три місяці, а саме: відповідач сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання цього договору, а позивач зараховує авансовий платіж як плату за облаштування та утримання місця за перший та два останніх місяці строку дії цього договору.

У силу пункту 4.1 договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 08.11.2016 до 07.11.2017, а в частині сплати відповідачем плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до пункту 4.2 договору протягом п`яти робочих днів після закінчення кожного місяця протягом дії цього договору сторони підписують відповідний акт приймання-передачі послуг.

Також, 08.11.2016 між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до пункту 1 якої сторони дійшли згоди про часткове зупинення (призупинення) виконання відповідачем свого зобов`язання, визначеного в пункті 2.5 договору, щодо внесення плати за облаштування та утримання місця на термін виконання позивачем свого зобов`язання, що закріплено в пункті 3.2.1 договору стосовно забезпечення позивачем можливості провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, зазначеному в пункті 1.1 договору місці, а також можливого проведення демонтажу (переміщення) самовільно розміщеного іншою особою засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місці, зазначеному в пункті 3.2.3 договору, за умови, що під час підписання цієї угоди наявні вказані в пунктах 1.1, 1.2 та 1.3 умови, а саме: відповідач виконав умови щодо сплати авансового платежу (пункт 1.1), відповідач подав всі необхідні документи для укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою (пункт 1.2), наявне підтвердження неможливості здійснення підприємницької діяльності в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місці, зазначеному в пункті 1.1 договору, у зв`язку з самовільно розміщеним іншою особою засобом пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в цьому місці (пункт 1.3), а саме: письмове звернення відповідача щодо неможливого здійснення підприємницької діяльності в зазначеному в договорі місці із зазначенням причин; службова записка співробітника позивача стосовно проведеної перевірки щодо отриманого звернення від відповідача з обов`язковою фотофіксацією.

Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що закінчення терміну зупинення (призупинення) виконання відповідачем свого зобов`язання щодо внесення плати за облаштування та утримання місця та підтвердження виконання позивачем зобов`язань, зазначених у пункті 1 цієї угоди, є: складання акту огляду місця відносно відсутності самовільно розміщених іншими особами засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, що підтверджує забезпечення відповідачем можливості провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, в зазначеному в договорі місці (пункт 3.1); фотофіксація місця, зазначеного в пункті 1.3 договору (пункт 3.2).

Із матеріалів справи вбачається, що 25.11.2016 сторонами складено та підписано акт огляду місця відносно відсутності самовільно розміщених іншими особами засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, згідно з пунктом 2 якого останній підтверджує забезпечення відповідачу можливості провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в зазначеному в договорі місці, а також є закінченням терміну зупинення (призупинення) виконання відповідачем свого зобов`язання щодо внесення плати за облаштування та утримання місця, та підтвердження виконання позивачем зобов`язань, що закріплені в пункті 3.2.1 договору, з дати підписання цього акту огляду місця.

Беручи до уваги подану відповідачем заяву від 28.12.2016, сторони уклали 05.01.2017 додаткову угоду № 2 до договору, відповідно до пункту 2 якої дійшли згоди викласти пункт 2.5 договору в наступній редакції: «залишкова плата за облаштування та утримання місця, зазначена в пункті 2.2 договору, сплачується відповідачем щомісячно, починаючи з третього місяця дії цього договору протягом перших п`яти календарних днів третього місяця у вигляді платежу в розмірі 52026,03 грн. за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця».

Надалі, ураховуючи заяву відповідача від 04.04.2017, між сторонами підписано додаткову угоду від 24.04.2017 № 3 до договору, в якій пункт 2.5 договору викладено в наступній редакції: «залишкова плата за облаштування та утримання місця, зазначена в пункті 2.2 договору, сплачується відповідачем на рахунок позивача щомісячно, починаючи з травня протягом перших п`яти календарних днів у вигляді платежу в розмірі 74322,89 грн. за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця».

Також, згідно з заявою відповідача від 26.07.2017 сторони уклали додаткову угоду від 31.07.2017 № 4 до договору, відповідно до якої пункт 2.5 договору викладено в наступній редакції: «залишкова плата за облаштування та утримання місця, зазначена в пункті 2.2 договору, сплачується відповідачем на рахунок позивача щомісячно, починаючи з вересня протягом перших п`яти календарних днів у вигляді платежу в розмірі 110590,07 грн. за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця».

Також, на підставі заяви відповідача від 20.08.2017, сторони підписали додаткову угоду від 25.09.2017 № 5 до договору, згідно з якою пункт 2.5 договору викладено в наступній редакції: «залишкова плата за облаштування та утримання місця, зазначена в пункті 2.2 договору, сплачується відповідачем на рахунок позивача двома окремим платежами наступним чином: перший платіж сплачується в розмірі 196880,13 грн. строком до 25.10.2017 (пункт 2.5.1); другий платіж сплачується в розмірі 196880,13 грн. строком до 07.11.2017 (пункт 2.5.2)».

Оскільки відповідач оплату за договором у повному обсязі та своєчасно не здійснив, позивач звернувся до відповідача з претензією від 15.03.2018 № 29/16п, однак відповіді або грошових коштів не отримав.

У матеріалах справи також містяться акти надання послуг за період листопад 2016 року - жовтень 2017 року, підписані та скріплені печатками обох сторін (у копіях).

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач оплату за договором (з урахуванням внесених додатковими угодами змін) своєчасно та в повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим за останнім утворився борг у розмірі 393760,25 грн., який відповідач зобов`язався за додатковою угодою від 25.09.2017 № 5 сплатити до 07.11.2017 року. У той же час, відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про сплату вказаної суми позивачу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість відповідної позовної вимоги, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем нарахована пеня в розмірі 60207,57 грн. за несвоєчасне здійснення оплати послуг за відповідним договором.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.1 договору за несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявленої до стягнення пені, з урахуванням визначеного позивачем періоду, суд дійшов висновку про задоволення відповідної вимоги в повному обсязі.

Також, за прострочення грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу 20616 грн. трьох процентів річних та 60071,73 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Здійснивши перерахунок сум компенсаційних витрат, суд вважає його арифметично вірним, у зв`язку з чим з останні підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Міський магазин" виконавчого органу Київради задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Калайди Дениса Сергійовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Міський магазин" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, вул. Басейна, 1/2-а; ідентифікаційний код 36927573) 393760 (триста дев`яносто три тисячі сімсот шістдесят) грн. 25 коп. основного боргу, 60207 (шістдесят тисяч двісті сім) грн. 57 коп. пені, 20616 (двадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. три проценти річних, 60071 (шістдесят тисяч сімдесят одну) грн. 73 коп. інфляційних втрат, а також 8029 (вісім тисяч двадцять дев`ять) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова