УХВАЛА

13 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 925/1239/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М.- головуючого, Дроботової Т. Б., Сухового В. Г.,

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Бочала В`ячеслава Михайловича

про відвід суддів Пількова К. М., Дроботової Т. Б. у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Бочала В`ячеслава Михайловича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОИЛ", Комунального підприємства "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаської області

про стягнення заборгованості у розмірі 6769593,00 грн та визнання неправочинними дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2019, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СОИЛ" (далі - ТОВ "СОИЛ") на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі № 925/1239/17; призначено розгляд справи у судовому засіданні на 04.02.2020; відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 у цій справі.

08.01.2020 від Фізичної особи-підприємця Бочала В`ячеслава Михайловича (далі - ФОП Бочал В. М.) надійшла заява про відвід суддів Пількова К. М., Дроботової Т. Б. від розгляду вищевказаної касаційної скарги, яку обґрунтовано наявністю сумнівів у їх безсторонності, неупередженості та об`єктивності, зокрема, з підстав відмови у задоволенні клопотань ФОП Бочала В. М., заявлених в межах справи № 925/1530/17 за позовом ТОВ "СОИЛ" до ФОП Бочала В. М. про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з приміщення магазину, за зустрічним позовом ФОП Бочала В. М. до ТОВ "СОИЛ" про визнання недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, про зупинення провадження у справі № 925/1530/17 до розгляду цієї справи та про закриття провадження у справі № 925/1530/17 у відповідності до частини першої статті 313 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з підстав передбачених статтею 226 ГПК, а також відсутності обґрунтувань відхилення зазначених клопотань та мотивів відступлення від наведених ФОП Бочалом В. М. висновків Верховного Суду та Вищого господарського суду.

ФОП Бочал В. М. стверджує, що судді Пільков К. М. та Дроботова Т. Б. ухвалили передчасне рішення у справі № 925/1530/17 про його виселення з приміщення магазину без проведення розрахунку за його спорудження, яке порушує його права щодо отримання коштів за спорудження цього магазину, у зв`язку з чим вважає, що ці судді побічно (прямо) заінтересовані в скасуванні рішення першої та апеляційної інстанцій у справі № 925/1239/17 для підтвердження свого передчасного рішення у справі № 925/1530/17.

Окрім цього, ФОП Бочал В. М. стверджує, що 18.12.2019 директор ТОВ "СОИЛ" усно повідомив його про те, що не буде добровільно виконувати рішення Господарського суду Черкаської області від 05.03.2018, а також заявив, що рішення судів будуть скасовані в Верховному Суді суддею Пільковим К.М.; до розгляду цієї справи залучена юридична фірма "Кай і Ленард", яка консультує та надає правові послуги у цій справі; власником цієї фірми, за твердженням директора ТОВ "СОИЛ", є суддя Пільков К. М. та справа вже сьогодні (18.12.2019) розписана на нього; директор ТОВ "СОИЛ" стверджував, що представник цієї фірми запевнив його, що суддя Пільков К. М. вже знає про цю справу та гарантував директору ТОВ "СОИЛ", що за результатами розгляду цієї справи в касаційній інстанції суддя Пільков К. М. скасує оскаржувані рішення з підстав пропуску позовної давності.

ФОП Бочал В. М. зазначає, що отримав 28.12.2019 ухвалу суду від 21.12.2019 у цій справі та переконався в достовірності інформації (факту), яку усно повідомив директор ТОВ "СОИЛ" - справа дійсно отримана суддею Пільковим К. М. та він визначений як доповідач у ній.

Таким чином, виходячи з тверджень директора ТОВ "СОИЛ", суддя-доповідач по справі Пільков К. М., на думку ФОП Бочал В. М., може бути прямо заінтересований в результатах розгляду цієї справи та буде намагатись скасувати правильне по своїй суті рішення першої та апеляційної інстанцій з формальних підстав.

Пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України унормовано, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі. Під неможливістю розгляду цієї справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. При цьому, наведена процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому, Суд звертає увагу та те, що в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Крім того, за змістом статті 300 ГПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Вказані у заяві ФОП Бочал В. М. підстави для відводу суддів Пількова К. М. та Дроботової Т. Б. зводяться до його незгоди з процесуальними рішеннями вказаних суддів під час розгляду справи № 925/1530/17 та ухваленої у ній постанови від 13.05.2019, а також бездоказових та необґрунтованих тверджень про те, що суддя Пільков К. М. заінтересований в результатах розгляду цієї справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

В силу положень частин другої і третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертою цієї норми, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги зазначені положення процесуального законодавства, колегія суддів вважає наведені ФОП Бочал В. М. у заяві про відвід доводи необґрунтованими, тому підстав для задоволення зазначеної заяви у розумінні положень статті 35 ГПК України немає, у зв`язку з чим ця заява про відвід, відповідно до частини третьої статті 39 ГПК України, підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді для вирішення питання щодо заяви.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

Передати справу № 925/1239/17 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід суддів Пількова К. М. та Дроботової Т. Б.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

В. Г. Суховий