ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16.01.2020р. Справа №905/1181/17

за заявою від 10.01.2020р. №4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ», м.Маріуполь

про видачу дублікатів наказів про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2017р. у справі №905/1181/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕП», м.Маріуполь

до відповідача Фізичної особи - підприємця Паталах Стелли Борисівни, м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 78 669 грн. 02 коп. за договором оренди частини нежитлового приміщення (спортзал) від 01.01.2014р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя М.О. Лейба

Суддя Ю.О. Паляниця

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.10.2017р. по справі №905/1181/17 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Паталах Стелли Борисівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕП» заборгованість в сумі 78669 грн. 02 коп., з яких орендна плата - 67900 грн. 00 коп., заборгованість за надані житлово-комунальні послуги - 10769 грн. 02 коп., стягнуто з Фізичної особи - підприємця Паталах Стелли Борисівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕП» (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Варганова, 12, ) судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.

17.11.2017р. господарським судом Донецької області видано відповідні накази про примусове виконання вищезазначеного рішення.

14.01.2020р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява від 10.01.2020 №4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ», м.Маріуполь про видачу дублікатів наказів про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2017р. у справі №905/1181/17.

В обґрунтування зазначеної заяви заявник зазначає, що під час направлення на адресу позивача Центральним відділом державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області постанов від 25.11.2018р. про повернення виконавчих документів стягувачу, судові накази по справі №905/1181/17 було втрачено.

На підтвердження факту втрати виконавчих документів від 17.11.2017р. у справі №905/1181/17 позивачем надано лист Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у якому зазначено, що станом на 26.12.2019р. в жодному відділі ДВС на примусовому виконанні не перебувають вказані виконавчі листи.

У зв`язку з відрахуванням зі штату суддів Мельниченко Ю.С. та Попова О.В., призначена автоматична заміна складу колегії суддів від 14.01.2020р. по справі №905/1181/17.

За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020р. по справі №905/1181/17 відбулася заміна колегії суддів на суддів: Левшина Г.В. (головуючий суддя), судді Лейба М.О., Паляниця Ю.О.

Розглянувши вказану вище заяву, суд виходить з наступного.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

В силу ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим до виконання Україною. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00), від 27.07.2004 року у справі Ромашов проти України (заява № 67534/01), від 19.03.1997 року Горнсбі проти Греції зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

За вимогами частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Частина третя статі 327 Господарського процесуального кодексу України визначає, що наказ є виконавчим документом.

За приписом пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З огляду на викладене, за відсутності в матеріалах справи доказів, що свідчать про повне виконання рішення, суд дійшов висновку про необхідність видачі дублікатів наказів.

При подані заяви про видачу дублікатів судових наказів №4 від 10.01.2020р. згідно платіжного доручення №1472 від 08.01.2020р. заявником сплачено судовий збір в сумі 18,93 грн.

Згідно п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст.4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-IX від 14.11.2019р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020р. встановлений на рівні 2102,00 грн.

Отже, з огляду на приписи чинного процесуального законодавства, позивачем у даному випадку повинно бути сплачено за видачу двох дублікатів виконавчих документів судовий збір у розмірі 126,12 грн. (63,06 грн. х 2).

Тобто позивачем судовий збір сплачено в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством, а саме в сумі 107,19 грн. (126,12 грн. (сума судового збору яка підлягає сплаті за розгляд заяви про видачу двох дублікатів виконавчих документів) - 18,93 грн. (сплачений судовий збір позивачем), а тому судовий збір в сумі 107,19 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 234, 326, 327, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву №4 від 10.01.2020р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ», м.Маріуполь ро видачу дублікатів наказів про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2017р. у справі №905/1181/17.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Степ», м.Маріуполь дублікати наказів від 17.11.2017р. по справі №905/1181/17.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ» (87555, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Соборна, буд. 12, , р/р НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк", МФО 322313) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 107,19 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/ - 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (EAП); рахунок отримувача - UА0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Степ» (87555, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Соборна, буд. 12, , р/р НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк", МФО 322313).

Повний текст ухвали складено та підписано 16.01.2020р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ували, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Додаток: дублікати наказів від 17.11.2017р господарського суду Донецької області по справі №905/1181/17 на 2 аркушах.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя М.О. Лейба

Суддя Ю.О.Паляниця