ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.01.2020 Справа № 908/10/20
м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України (вул.. Базарна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код 38296363) і інтересах держави, в особі Міністерства оборони України (пр. Повітрофлотсбкий, буд. 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс Фінанс» (вул. Богомольця, буд. 7/14, прим. 182, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 37001387)

про зобов`язання повернути земельну ділянку.

ВСТАНОВИВ

Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 , звернувся до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою № 6-2/4878вих-19 від 13.06.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс Фінанс» про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З.-ТЕХНОЛОГІЇ» повернути Міністерству оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 земельну ділянку - кадастровий номер :02:008:0002, площею 2,0000 та, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

Відповідно до витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2020 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема,

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України зазначає, відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс Фінанс», проте зобов`язати повернути земельну ділянку за кадастровий номер :02:008:0002 просить - Товариство з обмеженою відповідальністю «Б.І.З.-ТЕХНОЛОГІЇ».

Також, позовна заява Військового прокурору Запорізького гарнізону Південного регіону України не містить третьої сторінки, про що складено акт від 03.01.2020 відділом автоматизованого документообігу суду, обробки та контролю виконання документів (канцелярія).

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до норм ч. 1, пп. пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно п. 2.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов`язок покладається на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Прокурор у позовні зазначає про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн.

Суд не може перевірити правильність визначення розміру судового збору, сплаченого прокурором, оскільки до позову не додано належних документів, які підтверджують вартість спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» правове регулювання оцінки земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Прокурор не зазначив у позові та не надав належних документів в підтвердження оцінки спірної земельної ділянки, що не дозволяє суду визначити ціну позову самостійно.

Серед доданих до позову документів, в яких значиться вартість спірної земельної ділянки, є договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.04.2010 за реєстровим № 1651, за яким відповідач придбав спірну земельну ділянку у ОСОБА_1 . В п. 9 цього договору зазначено про те, що відповідно до висновку вартість про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що виконана ПП «ГЕО» від 20.04.2010, ринкова вартість земельної ділянки становить 3100,00 грн.

Однак дана вартість, що вказана у договорі, не може бути застосована судом з тих підстав, що вона є застарілою (визначена у 2010 році).

Відтак, відсутні підстави вважати, що позовну заяву подано з додержанням вимог, викладених у статтях 162 та 164 ГПК України.

Відповідно до п.1 ст. 174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 235 ГПК України, визначено, що ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені в цій ухвалі недоліки до 06.02.2020, проте не більше 10 днів з дня вручення позивачу ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та подати до суду відповідні докази.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Подання письмових доказів сторонами має здійснюватися з супровідним листом через службу діловодства суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.01.2020 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.А. Азізбекян