ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" січня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/87/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву (вх. №2-28/20 від 08.01.2020р.) про забезпечення позову державного підприємства „Інвестжитло" до товариства з обмеженою відповідальністю „Лідер-Метал" про скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2020р. державне підприємство „Інвестжитло" звернулось до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Лідер-Метал" про скасування рішення державного реєстратора комунального підприємства „Агенція реєстраційних послуг" Мельник Т.І. за індексним номером 48909342 від 27.09.2019р.; про витребування будівлі центральної розподільної підстанції (ЦРП), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 35, від відповідача; про стягнення із відповідача збитків у розмірі 27 586,88 грн. та упущеної вигоди у розмірі 25 995,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неправомірного заволодіння у 2019р. з боку відповідача будівлею центральної розподільної підстанції (ЦРП), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 35, та належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва САЕ від 24.02.2011р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. По тексту позовної заяви державним підприємством „Інвестжитло" також було наголошено про неправомірність збільшення площі нерухомого майна відповідача за рахунок включення до неї майна, яке належить на праві власності позивачу. Наведене, за переконанням державного підприємства „Інвестжитло", є підставою для скасування рішення державного реєстратора, витребування майна та відшкодування завданих позивачеві збитків.

Звертаючись до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Лідер-Метал", позивачем було подано до суду заяву (вх. №2-28/20) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю центральної розподільної підстанції (ЦРП), літ. „М", що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 35. За переконанням позивача, необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно пов`язується із фактом захоплення будівлі відповідачем та відсутності у позивача фізичного доступу до майна. Наведене, за переконанням державного підприємства „Інвестжитло" може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі. Будь-яких інших доводів в обґрунтування поданої заяви позивачем суду наведено не було.

Розглянувши заяву державного підприємства „Інвестжитло" про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст.ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми слідує, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За приписами абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проаналізувавши доводи державного підприємства „Інвестжитло", наведені в обґрунтування поданої заяви, суд зазначає, що всупереч вимогам ст. 74 ГПК України позивачем взагалі не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження існування обставин, які можуть призвести до ускладнення або зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі. Посилання позивача на наявність вказаних обставин без надання суду доказів на підтвердження викладених у заяві доводів не є достатньою підставою для задоволення поданої заяви.

При цьому, господарський суд зазначає, що з огляду на предмет позовних вимог державного підприємства „Інвестжитло", оцінка доводів останнього щодо заволодіння відповідачем майна, належність вказаного майна позивачу на праві власності або на підставі будь-якого іншого речового права, як і прийняття державним реєстратором рішення за індексним номером 48909342 від 27.09.2019р. із порушенням вимог чинного законодавства, повинна надаватись судом за результатами вирішення спору по суті. Разом з тим, суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову не повинно порушувати права осіб, що не є учасниками справи.

Таким чином, позивач, звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового процесу повинен довести суду існування обставин, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Проте, належні та допустимі докази в обґрунтування поданої позивачем заяви до господарського суду надані державним підприємством „Інвестжитло" не були, що, відповідно, має наслідком відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви.

Підсумовуючи викладене вище, приймаючи до уваги недоведеність державним підприємством „Інвестжитло" ймовірності утруднення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої державним підприємством „Інвестжитло" заяви.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову (вх. №2-28/20 від 08.01.2020р.) державному підприємству „Інвестжитло" - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 09.01.2020р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна