ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 січня 2020 року Справа № 915/31/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області

у складі судді Коваля С.М.,

розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову

товариства з обмеженою відповідальністю "Трансчербуд",

80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Промислова, 2,

до товариство з обмеженою відповідальністю "Агровітем",

54003, м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 27;

про стягнення коштів у розмірі 39508 грн. 87 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансчербуд" пред`явлено позов з вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агровітем" 39105 грн. попередньої оплати за непоставлений товар згідно договору поставки № ЕКУ161219 від 16.12.2019 та пені в сумі 403 грн. 83 коп.

Разом із позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансчербуд" 13.01.2020 подано заяву про забезпечення позову від 09.01.20209 (вх. № 34 від 03.01.2020), з метою забезпечення вказаного позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ТОВ «Агровітем» не виконало та ухиляється від виконання умов договору поставки. Оскільки ТОВ «Агровітем» не відповідають на телефонні дзвінки, на електронні листи-вимоги, відключили інтернет сайт, такі дії відповідача свідчать про повне ігнорування своїх зобов`язань та таким чином, намагання ухилитись та уникнути майнової відповідальності, тому у позивача є обґрунтовані побоювання про те, що ТОВ «Агровітем» бажаючи уникнути майнової відповідальності може відчужити належне їм майно та кошти наявні на їхніх рахунках. У зв`язку з вказаними обставинами просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітем» , ІПН: 37, у тому числі, але не виключно, на поточному рахунку банківського рахунку п/р НОМЕР_1 в АТ «Сбербанк», МФО: 320627 та на інших поточних рахунках, що належать Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітем», на інших банківських рахунках або в інших кредитно-фінансових установах України, виявлених державним виконавцем у процесі виконання ухвали суду в межах суми 39105 грн. Також зазначає, що враховуючи розмір збитків завданих ТОВ "Трансчербуд" та ціну пред`явленого позову, зустрічне забезпечення позову вважає недоцільним, оскільки накладення арешту на рахунок ТОВ «Агровітем» на суму 39105,00 грн. не спричинить будь яких негативних наслідків у його господарській діяльності .

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансчербуд" про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Трансчербуд" про вжиття заходів до забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилання заявника на те, що відповідач не поставляє товар, не відповідає на телефонні дзвінки та на електронні листи-вимоги не свідчить про те, що він вчиняє дії, які можуть унеможливити чи утруднити виконання рішення. Крім того, обставини, що відповідач має намір відчужити майно чи зняти грошові кошти зі свого рахунку з метою невиконання рішення не підтверджено належними та допустимими доказами, а є лише припущеннями позивача. Заявником не вказано, яким чином застосовані заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти сприятимуть виконанню рішення.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття визначених у заяві заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Оскільки, заявником не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, викладених у заяві та доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відхиляючи заяву заявника про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансчербуд»

Керуючись ст. ст. 136,137,139,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансчербуд» в задоволенні заяви про забезпечення позову від 09.01.2020, шляхом накладення арешту на кошти, що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітем» , ІПН: 37, у тому числі, але не виключно, на поточному рахунку банківського рахунку п/р НОМЕР_1 в АТ «Сбербанк», МФО: 320627 та на інших поточних рахунках, що належать Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітем».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя С.М. Коваль