ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2020м. ДніпроСправа № 904/4813/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПІВДЕНЬ-1", Одеська область, Лиманський район, село Іванове

до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", м. Київ

третя, особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

третя, особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг

про визнання дій незаконними та визнання правовідносин припиненими

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПІВДЕНЬ-1" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", третя, особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя, особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та визнання правовідносин припиненими.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

25.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Південь-1" (далі - позивач, позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (далі - відповідач, кредитор/банк) укладено кредитний договір №14/04-2013 (надалі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого банк зобов`язується надати грошові кошти (далі - кредит) позивачу у розмірі та на умовах, встановлених Кредитним договором, а позивач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

27.03.2014 між позивачем та банком укладено договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-1, за умовами п.1.2. заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: ярого ячменя врожаю 2013, який засіяно у кількості 527,5 га. За умовами п.1.3. договору предмет застави оцінений сторонами у розмірі 2 521 062,00грн. За умовами п. 4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором.

15.05.2013 між позивачем та банком укладено договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-3, за умовами п.1.2. заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: ярого ячменя врожаю 2013, який засіяно у кількості 1 528,0 га. За умовами п.1.3. договору предмет застави оцінений сторонами у розмірі 6 954 710,00грн. За умовами п. 4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором.

07.06.2013 між позивачем та банком укладено договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-4, за умовами п.1.2. заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: ярого ячменя врожаю 2013, який засіяно у кількості 1 770,00 га. За умовами п.1.3. договору предмет застави оцінений сторонами у розмірі 8 055 960,00грн. За умовами п. 4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором.

25.11.2013 між позивачем та банком укладено договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-5, за умовами п.1.2. заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: ярого ячменя врожаю 2014, який засіяно у кількості 770,0 га. За умовами п.1.3. договору предмет застави оцінений сторонами у розмірі 3 948 000,00грн. За умовами п. 4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором.

25.11.2013 між позивачем та банком укладено договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-6, за умовами п.1.2. заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: ярого ячменя врожаю 2014, який засіяно у кількості 2795,0 га. За умовами п.1.3. договору предмет застави оцінений сторонами у розмірі 14 637 000,00грн. За умовами п. 4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором.

07.05.2015 між відповідачем та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №14/04-2013-2, за умовами п.1.1., якого іпотекодавець передає банку, як іпотеко держателю, в іпотеку нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кв.м, яка належить на праві власності іпотекодавцю. Відповідно до п.1.3. договору іпотеки загальна вартість предмету іпотеки складає 598 085,00грн.

28.08.2014 між відповідачем, позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки №14/04-2013-7, за умовами п.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язків боржником перед кредитором за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013. За умовами п.2 договору поруки у разі порушення боржником зобов`язань, забезпечених цим договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

11.09.2014 поручителем на вимогу відповідача в зв`язку з простроченням виконання зобов`язань здійснено повне погашення заборгованості позивача за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013.

Таким чином, правовідносини за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013 припинили дію договори застави майбутнього врожаю від 25.04.2013 №14/04-2013-1, від 15.05.2013 №14/04-2013-3, від 07.06.2013 №14/04-2013-4, від 05.11.2013 №14/04-2013-52 від 25.11.2013 №14/04-2013-6.

19.09.2014 в ПАТ «Банк Камбіо» було закрито поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 , 980 в гривні, що підтверджується довідкою №307/1 від 19.09.2014. Таким чином, станом на 19.09.2014 у позивача була відсутня заборгованість за будь-якими договорами, у зв`язку з чим і відбулось закриття поточного рахунку позивача.

Відповідач вказує, що Постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року за №782 Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На виконання Постанови №782 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 грудня 2014 року за №140 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до Рішення №140 починаючи з 05 грудня 2014 року в ПАТ «Банк Камбіо» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №144 від 27.02.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за №46 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та признання уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оприлюденно інформацію про проведення 23.10.2019 відкритих торгів (аукціону) з продажу активів:

- права вимоги за кредитним договором та нерухомість, а саме: права вимоги за кредитним договором №10/02-2013 від 27.02.2013 укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Агро Південь-1»;

- права вимоги за кредитним договором 14/04-2013 від 25.04.2013, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Агро Південь-1»;

- права вимоги за кредитним договором 17/08-2013 від 06.08.2013, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Агро Південь-1»;

- права вимоги за кредитним договором 29/01-2014 від 15.01.2014, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Агро Південь-1»;

- права вимоги за кредитним договором 26/11-2013 від 22.11.2013 та 32/05-2014 від 23.06.2014, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Агро Південь-1».

Цим підтверджується, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вважає, що правовідносини за цими договорами не припинилися, а продовжує існувати.

Проте, заборгованість позивача за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013 була погашена повністю і правовідношення між сторонами за зазначеним Кредитним договорами та договором іпотеки припинилися. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється дії, спрямовані на реалізаціє права вимоги за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013 та нерухомості через відкриті торги (аукціон).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 11.11.2019. Залучено до участі у справі у якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Залучено до участі у справі у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Лиманський район, село Іванове, комплект будівель та споруд №5; ) про забезпечення позову - задоволено у повному обсязі. Заборонено організаторам (операторам, електронним майданчикам), відкритих торгів (аукціонів, "Голландського" аукціону), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro/Продажі (https://prozorro.sale), Державному підприємству "ПРОЗОРР.ПРОДАЖІ" (01601, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, буд. 22, код ЄДРПОУ - 42068925), а також будь-якім іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону), а також оформлення їх результатів, у тому числі вже призначених, щодо продажу прав вимоги за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013, укладеним між ПАТ "Банк Камбіо" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд. 3/1, ) та ТОВ "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (юридична адреса: 67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) (№ лоту: GL18N012259), а також приймати, оформляти та передавати будь-які документи, пов`язанні з предметом торгів, на час розгляду справи до набрання законної сили постановленим судовим рішенням. Встановлено, що заходи забезпечення позову, не будуть стосуватись Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ "БАНК КАМБІО" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд. 3/1, ), як осіб вжиття заходів забезпечення позову, щодо яких заборонено в силу частини 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

05.11.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Короткий зміст відзиву та узагальнення його доводів.

Відповідач вказує, що Постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року за №782 Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На виконання Постанови №782 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 грудня 2014 року за №140 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до Рішення №140 починаючи з 05 грудня 2014 року в ПАТ «Банк Камбіо» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №144 від 27.02.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за №46 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та признання уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків.

01 лютого 2018 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 304 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» строком на один рік з 02 березня 2018 року до 01 березня 2019 року включно.

14 лютого 2019 року Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 350 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» строком на один рік з 02 березня 2019 року до 01 березня 2020 року включно.

18 липня 2018 видано Наказ №109, згідно якого затверджено Акт комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності від 18.07.2018 р.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - також ФГВФО) було здійснено перевірку діяльності Банку на предмет доведення останнього до неплатоспроможності та вчинення інших правопорушень. Так, у ході перевірки було встановлено, що аналіз балансових даних ПАТ «Банк Камбіо» за рік до введення тимчасової адміністрації ФГВФО свідчить про активне згортання балансу Банку протягом серпня-вересня 2014, валюта якого за період з 01.09.2014 до 01.10.2014 зменшилась з 2 535,7 млн. грн. до 1505,4 млн. грн. у тому числі за рахунок Кредитів юридичних та фізичних осіб більш ніж на 889 млн. грн.

Відповідач вказує, що погашення заборгованості за Кредитним договором відбувалось за рахунок депозитних коштів, зважаючи на те, що перерахування коштів проводилось в межах Банку, в період очевидної неспроможності виконання ним своїх грошових зобов`язань, без залучення реальних коштів на оплату договору.

Отже, на думку відповідача таким погашенням було порушено суть та мету встановлених постановою Правління НБУ № 510/БТ від 19 серпня 2014 року обмежень щодо прийняття розрахунків за договорами виключно через кореспондентський рахунок НБУ. Оскільки здійснення розрахунку за вищезазначеними договорами відбулося в межах Банку - як наслідок не відбулося реального надходження коштів на рахунок банку, а відбулося коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань.

Відповідач звертає увагу суду, що у банківській системі кошти клієнтів обліковуються як запис, однак, за відсутності коштів у банку платника, такі кошти не можуть перераховуватись на будь-який інший рахунок у тому числі відкритий в цьому ж банку, таким чином не можна вважати заборгованість за Кредитним договором погашеною, оскільки на момент проведення розрахункових операцій кошти на банківських рахунках були відсутні та обліковувались виключно як запис.

На виконання п. 8 ч. 1 ст. 48, п. 4 ч. 2 ст. 37. ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наказом Уповноваженої особи № 109 від 18.07.2018р.:

1. затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018 року, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені в п.7 ч.З ст.38 Закону, в наступних правочинах:

- договір поруки № 10/02-2013-2 від 28.08.2014р., що укладений між ПАТ «БАНК КАМБІО». ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» та ОСОБА_3 ;

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави транспортних засобів №10/02-2013-1 від 27.02.2013р., посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Драгой Н.І., зареєстрований в реєстрі за №131. Заставодавець - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1»;

- договір поруки №14/04-2013-7 від 28.08.2014р., що укладений між ПАТ «БАНК КАМБІО», ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» та ОСОБА_3 ;

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки №14/04-2013-07 від 06.03.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №379. Іпотекодавець - фізична особа ОСОБА_1 ;

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави майбутнього врожаю №14/04-2013-5 від 25.11.2013р., з Додатковою угодою №1 від 26.12.201Зр. Заставодавець - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ -2»;

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави майбутнього врожаю №14/04-2013-6 від 25.11.2013р., з Додатковою угодою №1 від 26.12.2013р. Заставодавець - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ - 1»;

- договір поруки № 17/08-2013-2 від 28.08.2014р., що укладений між ПАТ «БАНК КАМБІО», ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» та ОСОБА_3 ;

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави транспортних засобів №17/08-2013-1 від 06.08.2013р., посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Драгой Н.І., зареєстрованийв реєстрі за №1142. Заставодавець - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1»;

- договір поруки №29/01-2014-2 від 28.08.2014р, що укладений між ПАТ «БАНК КАМБІО», ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» та ОСОБА_3 ;

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору застави транспортного засобу №29/01-2014-1 від 15.01.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь О.М. зареєстрований в реєстрі за №75. Заставодавець - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1»;

- договір відступлення права вимоги від 08.09.2014 укладений між первісним кредитором ПАТ «БАНК «КАМБІО». Боржником - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1», новим кредитором -1 Веретельником Володимиром Михайловичем, новим кредитором -2 ОСОБА_4 за яким відступлено право вимоги за Генеральним кредитним договором №24/11-2013 від 22.11.2013 р., в рамках якого укладено Індивідуальну кредитну угоду №26/11-2013 від 22.11.2013р., Індивідуальну кредитну угоду №25/11-2013 від 25.11.2013р., Індивідуальну кредитну угоду №32/05-2014 від 23.06.2014р.;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р.. посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1391. Іпотекодавець - фізична особа ОСОБА_5 ;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р. посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1399. Заставодавець - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ ІНВЕСТ»;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1396. Заставодавець - фізична особа ОСОБА_6 ;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1416. Іпотекодавець - ТОВ «ГОФЕРА»;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1410. Іпотекодавець - ТОВ «ЛЕДІ»;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1408. Іпотекодавець - ПП «ТЕНЕРІФФ»;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1404. Заставодавець - фізична особа ОСОБА_7 ;

- Договір відступлення права вимоги від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований за №1402. Заставодавець - фізична особа ОСОБА_7 ;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1398 до Договору застави транспортних засобів №24/11-2013-2 від 25.11.2013р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 774. Заставодавець - фізична особа ОСОБА_6 ;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1406 до Договору застави транспортних засобів №24/11-2013-3 від 25.11.2013р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 2370. Заставодавець - фізична особа ОСОБА_7 ;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1401 до Договору застави транспортних засобів №24/11-2013-5 від 25.11.2013р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 2369. Заставодавець - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ ІНВЕСТ»;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1393 до Іпотечного договору №24/11-2013-09 від 28.11.2013р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 2419. Іпотекодавець - фізична особа ОСОБА_5 ;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1418 до Іпотечного договору №24/11-2013-10 від 28.11.2013р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 2422. Заставодавець - ТОВ «ГОФЕРА»;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1414 до Іпотечного договору №24/11-2013-9 від 05.12.2013р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 2481. Заставодавець - ТОВ «ЛЕДІ»;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1412 до Іпотечного договору №24/11-2013-11 від 28.11.2013, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 2425. Заставодавець - ПП «ТЕНЕРІФФ»;

- додатковий договір від 09.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С., зареєстрований в реєстрі за №1407 до Договору застави транспортних засобів №24/11-2014-14 від 21.02.2014р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чорною О.С., реєстровий номер 312. Заставодавець - фізична особа ОСОБА_7 .

Погашення заборгованості за Кредитними договорами, укладеними між Банком та Боржником, відбувалось за рахунок коштів Поручителів, зважаючи на те, що перерахування коштів проводилось в межах Банку, в період очевидної неспроможності виконання ним своїх грошових зобов`язань, без залучення реальних коштів на погашення кредиту, отже, таким погашенням було порушено суть та мету встановлених постановою Правління НБУ № 503/БТ від 25 вересня 2014 року обмежень щодо прийняття погашення заборгованості виключно у грошовій формі.

Тому в результаті здійснення розрахунку за вищезазначеними договорами відбулося в межах Банку - не відбулось реальне надходження коштів на рахунок банку, а відбулося коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань.

Крім того, сама лише наявність умови у договорах щодо подальшої оплати не дає підстави вважати правочин оплатним, в даному випадку навіть за наявності відмітки банку про проведення банківської операції без належного урахування наведеного вище.

Водночас, виключно на підставі комплексного дослідження усіх обставин справи можна дійти обґрунтованого висновку про наявність чи відсутність підстав для визнання Договору відступлення права вимоги (заміни сторони у зобов`язанні) нікчемним, у т.ч. з урахуванням обставин вчинення даного правочину напередодні віднесення банку до категорії неплатоспроможного та наслідку вчинення такого правочину, як передача реально забезпеченого активу Банку.

Доказами порушення п. 1 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є: виписка по рахунку, відкритому в АТ «БАНК КАМБЮ». Постанова Правління НБУ №503/БТ від 25 вересня 2014 року. Постанова Правління НБУ №510/БТ від 19 серпня 2014 року.

Отже, відповідач звертає увагу, що у банківській системі кошти клієнтів обліковуються як запис, однак, за відсутності коштів у банку платника, такі кошти не можуть перераховуватись на будь-який інший рахунок у тому числі відкритий в цьому ж банку, таким чином не можна вважати заборгованість за Кредитним договором погашеною за рахунок коштів Поручителів, адже на момент проведення розрахункових операцій кошти на банківських рахунках були відсутні та обліковувались виключно як запис.

06.11.2019 до суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення на позов про визнання дій незаконними та визнання правовідносин припиненими.

Короткий зміст пояснень третьої особи-1 та узагальнення їх доводів.

Третя особа-1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

1) Втручання Фонду у майнові права особи під час виконання обов`язків, визначених ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є виправданим і відповідає Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

2) Приймаючи безготівкове "погашення" кредитних зобов`язань Банк порушив приписи, встановлені постановою Правління Національного банку України від 19.08.2014 року №510/БТ для ПАТ "Банк Камбіо", а тому такі операції є нікчемними, оскільки є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, тобто високоліквідних коштів банк не отримав. Розрахункові операції проведені між сторонами щодо виконання кредитних зобов`язань є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, що не може свідчити про належне виконання зобов`язань в розумінні ст.ст. 526, 599 ЦК України.

3) Банк, не отримавши належного виконання зобов`язань за Кредитним договором шляхом отримання грошових коштів через кореспондентський рахунок, відкритий в Національному банку України, та припинивши відповідне зобов`язання, відмовився від власних майнових вимог за Кредитним договором, Іпотечним договором, Договором застави, а тому такі операції є нікчемними відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

4) Банк, не отримавши реального погашення боргу від ТОВ "Агро-Південь-1", відмовився від власних майнових вимог за укладеним Кредитним договором, чим погіршив своє фінансове становище, що, як наслідок, призвело до його неплатоспроможності, оскільки це унеможливило виконання Банком своїх зобов`язань перед клієнтами Банку (вкладниками/кредиторами), а тому такі операції є нікчемними відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

5) Банк, прийнявши погашення заборгованості за Кредитними договором шляхом переобліку коштів з рахунків фізичних осіб (фінансових поручителів) в рахунок погашення заборгованості, надав цим кредиторам - фізичним особам Банку переваги у вигляді зміни черговості погашення боргу, які прямо не встановлені для них законодавством чи внутрішніми документами Банку, що вказує на нікчемність правочину згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізички осіб".

11.11.2019 до суду від представника позивача надійшли:

- відповідь на відзив;

- клопотання про відкладення розгляду справи (клопотання аналогічного змісту також надійшло на електронну пошту суду)

Короткий зміст відповіді на відзив та узагальнення її доводів.

Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав:

- зобов`язання за кредитним договором було виконано поручителем на підставі договору з банком, виконання є проведеним належним чином - отже наявні всі законодавчі підставі для припинення зобов`язань за кредитним договором. Списання грошових коштів з рахунку погашення кредитної заборгованості за договором відбулось за згодою всіх сторін за умови наявності достатніх коштів на рахунках;

- відповідач провів на підставі договорів застави майнових прав та відступлення прав вимоги договірне списання з депозитних рахунків заставодавців в рахунок погашення заборгованості боржника за кредитними договорами, що не передбачає використання кореспондентського рахунку;

- перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок у одному банку не є правочинами в розумінні статей 2020, 204, 626 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватися нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів.

В підготовче судове засідання 11.11.2019 повноважні представники сторін явку не забезпечили.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 відкладено підготовче судове засідання на 10.12.2019.

22.11.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судового засідання у режимі відеоконференції (клопотання аналогічного змісту також надійшло на електронну пошту суду 19.11.2019).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 у задоволенні клопотання відповідача - Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

10.12.2019 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме доказів направлення відповіді на відзив.

10.12.2019 в судове засідання з`явився повноважний представник позивача. Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 09.01.2020.

17.12.2019 від позивача надійшло клдоптання про долучення до матеріалів спраив додаткових доказів, а саме:

- копію листа ПАТ «БАНК КАМБІО» №22/218 від 27.01.2015;

- копію Довідки ПАТ «БАНК КАМБІО» №348 ВіД 18.09.2014;

- Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 у справі №904/4953/18;

- Постанову Верховного Суду від 12.08.2019 у справі №904/4953/18.

08.01.2020 від представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 у задоволенні клопотання відповідача - Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.01.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.01.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2013 р. між ТОВ «Агро Південь-1» (позивач, позичальник) та ПАТ «Банк Камбіо» (відповідач, кредитор/банк) укладений кредитний договір №14/04-2013, відповідно до п.1.1 якого банк зобов`язується надати грошові кошти (далі - кредит) позивачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п.1.2 кредитного договору банк відкриває відзивну відновлювальну кредитну лінію з поверненням суми основної заборгованості наприкінці строк дії договору.

За умовами п.п.1.3, 1.5, 16 кредитного договору, ліміт кредитної лінії не може перевищувати 400 000,00 євро, дата повернення кредиту - 24.10.2013р., процент за користування кредитом - 13%.

За умовами п.1.9 кредитного договору, зобов`язання за договором забезпечуються:

- заставою майнових прав на майбутній врожай ячменю ярого загальною заставною вартістю 2 521 062,00 грн.;

- іпотекою житлового нерухомого майна, а саме: 4-ри кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною заставною вартістю 598 085,00 грн.;

- заставою майнових прав на майбутній врожай соняшнику загальною заставною вартістю не менш ніж 6 860 000,00 грн..

Додатковою угодою №1 від 07.06.2013р. до кредитного договору №14/04-2013, між іншим, змінено п.1.3 договору та встановлено, що ліміт кредитної лінії не може перевищувати 710 000,00 євро.

Додатковою угодою №2 від 22.10.2013р. до кредитного договору №14/04-2013, змінено п.1.5 договору та встановлено дату повернення кредиту - 25.11.2013р.

Додатковою угодою №2 від 25.11.2013р. до кредитного договору №14/04-2013, змінено п.1.5 договору та встановлено дату повернення кредиту - 24.01.2014р.

Додатковою угодою №3 від 26.12.2013р. до кредитного договору №14/04-2013, змінено п.1.5 договору та встановлено дату повернення кредиту - 23.01.2015р.

Додатковою угодою №4 від 30.12.2013р. до кредитного договору №14/04-2013, змінено банківські рахунки для обліку та повернення кредиту.

25.04.2013р. між позивачем (заставодавець) та відповідачем (банк) укладений договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-1, за умовами п. 1.2 заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: ярого ячменю врожаю 2013, який засіяно у кількості 527,5 га. За умовами п.1.3 договору застави предмет застави оцінений сторонами у розмірі 2 521 062,00 грн. За умовами п. 4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитними договорами.

15.05.2013р. між позивачем (заставодавець) та відповідачем (банк) укладений договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-3, за умовами п.1.2 заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: соняшнику врожаю 2013, який засіяно у кількості 1 528,0 га. За умовами п.1.3 договору застави предмет застави оцінений сторонами у розмірі 6 954 710,00 грн.. За умовами п.4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитними договорами.

07.06.2013р. між позивачем (заставодавець) та відповідачем (банк) укладений договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-4, за умовами п. 1.2 заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: соняшнику врожаю 2013, який засіяно у кількості 1 770,0 га. За умовами п.1.3 договору застави предмет застави оцінений сторонами у розмірі 8 055 960,00 грн.

За умовами п.4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитними договорами.

25.11.2013р. між позивачем (заставодавець) та відповідачем (банк) укладений договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-5, за умовами п. 1.2 заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: озимого ячменя врожаю 2014, який засіяно у кількості 770,0 га. За умовами п.1.3 договору застави предмет застави оцінений сторонами у розмірі 3 948 000,00 грн. За умовами п.4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитними договорами.

25.11.2013р. між позивачем (заставодавець) та відповідачем (банк) укладений договір застави майбутнього врожаю №14/04-2013-6, за умовами п.1.2 заставодавець передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: озимого ячменя врожаю 2014, який засіяно у кількості 2 795,0 га. За умовами п.1.3 договору застави предмет застави оцінений сторонами у розмірі 14 637 000,00 грн. За умовами п.4.1 договору застави він діє до повного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитними договорами.

07.05.2015 між відповідачем (іпотекодеражтель) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) (первісний іпотекодавець) укладено договір іпотеки №14/04-2013-2, за умовами пункту 1.1 якого іпотекодавець передає банку, як іпотекодержателю, в іпотеку нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 82,65 кв.м, яка належить на праві власності іпотекодавцю. Відповідно до п.1.3 договору іпотеки загальна вартість предмету іпотеки складає 598 085,00 грн.

Іпотека згідно п. 2.1 договору іпотеки забезпечує повне виконання грошових зобов`язань позивача, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору №14/04-2013 від 25.04.2013р..

За умовами п.6.1 договору іпотеки №14/04-2013-2 іпотекодержатель має право без згоди іпотекодавця відступити свої права за цим Договором будь-якій особі за умови, що одночасно він здійснює відступлення тій же особі своє право вимоги за Кредитним договором.

06.03.2014р. договір іпотеки №14/04-2013-2 від 07.05.2013р. був розірваний в зв`язку із продажем квартири іпотекодавцем. Та в цей же день, 06.03.2014р. між відповідачем (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) (іпотекодавець, новий) укладено договір іпотеки №14/04-2013-7, за умовами пункту 1.1 якого іпотекодавець, передає банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 82,65 кв.м, яка належить на праві власності іпотекодавцю. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки загальна вартість предмету іпотеки складає 598 085,00 грн..

Іпотека згідно п.2.1 договору іпотеки забезпечує повне виконання грошових зобов`язань позивача, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору №14/04-2013 від 25.04.2013р.

За умовами п.6.1 договору іпотеки №14/04-2013-7 іпотекодержатель має право без згоди іпотекодавця відступити свої права за цим Договором будь-якій особі за умови, що одночасно він здійснює відступлення тій же особі своє право вимоги за Кредитним договором.

28.08.2014р. між ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Агро Південь-1» та ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 ) (поручитель) укладено договір поруки №14/04-2013-7, за умовами п.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язків боржником перед кредитором за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013р. За умовами п.2 договору поруки у разі порушення боржником зобов`язань, забезпечених цим договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Станом на 08.09.2014р. заборгованість за кредитом складала 710 000,00 євро за основним зобов`язанням, 4 658,62 євро за відсотками.

Судом установлено, що 11 вересня 2014 року поручителем на вимогу відповідача ПАТ «Банк Камбіо» в зв`язку з простроченням виконання зобов`язань здійснено повне погашення заборгованості позивача за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013р. Вказане підтверджується доказами, наданими Позивачем, разом з позовною заявою, а саме платіжними дорученнями №318_0 та №318_12.

За викладених обставин, зобов`язання ТОВ «Агро Південь-1» перед ПАТ «Банк Камбіо» за Кредитним договором №№14/04-2013 від 25.04.2013р., Іпотечним договором №14/04-2013-7 від 06.03.2014, договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-1 від 25.04.2013р, договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-3 від 15.05.2013р, договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-4 від 07.06.2013р, договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-5 від 25.11.2013р, договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-6 від 25.11.2013р та Договором поруки №14/04-2013-7 припинено за рахунок поручителя Куліш О.М.

Позивач вказує, що дії Відповідача та третьої особи-1 з продажу нерухомого майна, що є предметом Іпотечного договору №14/04-2013-7 від 06.03.2014 є неправомірними, оскільки боржником виконано зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі за рахунок власних коштів та коштів поручителів, що не визнається відповідачем та стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Суд дійшов висновку щодо повного задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно частини 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи (ст. 608 ЦК України), ліквідацією юридичної особи (ст. 609 ЦК України).

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України)

За умовами пункту 1 частини 1 статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (абзац 3 статті 1 Закону України "Про іпотеку").

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина 4 статті 3 Закону України "Про іпотеку").

Пунктом 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, а саме: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється:

- з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання;

- в разі загибелі заставленого майна;

- в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно;

- в разі примусового продажу заставленого майна;

- при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави;

- в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо припинення у ПАТ «Банк Камбіо» права вимоги як кредитора за Кредитним договором, у зв`язку з повним виконанням зобов`язання поручителями та боржником, так і за іпотечним договором та договорами застави урожаю у зв`язку з виконанням зобов`язання, забезпеченого іпотекою та заставою відповідно до приписів Цивільного Кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно (частина 3 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (частина 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У силу частини 1 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку роботи тимчасової адміністрації і до її припинення.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина 3 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

19.08.2014 Правлінням Національного банку України (далі - НБУ) прийнято постанову №510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» шляхом призначення куратора», за змістом якої визначено наступне:

3. Заборонити ПАТ "Банк Камбіо" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки.

4. Зобов`язати ПАТ "Банк Камбіо" здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України. У зв`язку з цим перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ "Банк Камбіо", відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

5. Організацію виконання цієї постанови покласти на директора Генерального департаменту банківського нагляду Шульгу А.А.

6. Контроль за виконанням цієї постанови покласти на в.о.першого заступника Голови Національного банку України Писарука О.В.

Постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року за №782 Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" віднесено до категорії неплатоспроможних (далі - Постанова №782).

На виконання Постанови №782 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 року за №140 "Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Камбіо" (далі - Рішення №140), згідно якого з 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк Камбіо".

Як попередньо встановлено судом, на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 року №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ««Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича.

Судом встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.03.2018 №900 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Камбіо". Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Камбіо" визначені Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Северину Юрію Петровичу на строк з 30.03.2018 до 01.03.2019 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.02.2019 №350 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" та повноважень ліквідатора строком на один рік з 02.03.2019 року до 01.03.2020 включно.

Згідно приписів частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В обґрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог відповідач та третя особа-1 посилаються на порушення приписів Постанови Правління Національного банку України від 19.08.2014 №510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в частині проведення розрахунків в інший спосіб, ніж це передбачено її приписами.

Так, з огляду на те, що положеннями наведеної постанови передбачено застереження щодо здійснення розрахунків виключно через кореспондентські рахунки, відповідач та третя особа-1, в обґрунтування своєї правової позиції щодо безпідставності вимог позивача, вказують, зокрема, на порушення вказаних положень постанови, оскільки в даному випадку погашення заборгованості відбулось без використання кореспондентських рахунків, що свідчить про наявність ознак нікчемності спірних правочинів згідно пункт 1 частини 3 статті 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Суд зазначає, що постанова Правління Національного банку України від 19.08.2014 №510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» шляхом призначення куратора» отримана першим заступником голови правління ПАТ «Банк Камбіо» 20.08.2014 року, з 20.08.2014 року куратор почав виконувати свої функції.

При цьому зазначена постанова не доводилася до відома вкладників та позичальників.

За змістом частини 1-3 статті 60 Закону України "Про банківську таємницю" інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю.

Відповідно до положень частини 1, 3, 4 статті 61 Закону України "Про банківську таємницю" банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом:1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Органи державної влади, юридичні та фізичні особи, які при виконанні своїх функцій, визначених законом, або наданні послуг банку безпосередньо чи опосередковано отримали в установленому законом порядку інформацію, що містить банківську таємницю, зобов`язані забезпечити збереження такої інформації, не розголошувати цю інформацію і не використовувати її на свою користь чи на користь третіх осіб.

За викладених обставин, вищевказана постанова Правління Національного банку України від 19.08.2014 №510/БТ не є загальнодоступною інформацією та представляє собою банківську таємницю, при цьому відповідачем не надано доказів повідомлення Позивача та інших осіб, що беруть участь у справі щодо наявності вказаної постанови Правління НБУ, тому станом на час здійснення розрахунків за Кредитним договором, вказані особи не були обізнані щодо наявності застережень, встановлених постановою Правління Національного банку України від 19.08.2014 №510/БТ.

Згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492 банки мають право відкривати своїм клієнтам:

- кореспондентські рахунки;

- поточні рахунки;

- вкладні (депозитні) рахунки.

Кореспондентський рахунок відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.

Банк-кореспондент - це банк, що на підставі договору та в порядку, встановленому Національним банком України, відкриває в іншому банку кореспондентський рахунок.

Таким чином, кореспондентськi рахунки - рахунки, що використовуються для зберігання коштів та обліку розрахунків, що виконує одна банківська установа за дорученням іншої банківської установи. Кореспондентські рахунки відкриваються та використовуються на договірній основі в процесі встановлення міжбанківських кореспондентських відносин.

Згідно пункту 1.8 Інструкції поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

До поточних рахунків також належать:

- рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України;

- поточні рахунки типу "Н", що відкриваються в національній валюті офіційним представництвам і представництвам юридичних осіб-нерезидентів, які не займаються підприємницькою діяльністю на території України;

- поточні рахунки типу "П", що відкриваються в національній валюті постійним представництвам (передбачають можливість ведення підприємницької діяльності повністю або частково);

- поточні (накопичувальні) рахунки виборчих фондів та фонду референдуму;

- інвестиційні рахунки, що відкриваються нерезидентам-інвесторам в уповноважених банках України для здійснення інвестиційної діяльності в Україні, а також для повернення іноземної інвестиції та прибутків, доходів, інших коштів, одержаних іноземним інвестором від інвестиційної діяльності в Україні.

Поточні рахунки фізичним особам - не суб`єктам підприємницької діяльності відкриваються як вклади до запитання i використовуються їх власниками для здійснення розрахункових операцій як i поточні рахунки юридичних осіб.

Порядок відкриття i закриття поточного рахунку регламентується Національним банком, а конкретні умови визначаються банками, які такі рахунки відкривають. Власник поточного рахунку самостійно розпоряджається коштами, які на ньому розміщено, та може зняти з цього рахунка суму, що не перевищує фактичний залишок. За можливості використання коштів у обсязі, що перевищує суму залишку, використовують поточний рахунок з овердрафтом. При цьому виникаюче дебетове сальдо на такому поточному рахунку компенсується за рахунок банківського кредиту (овердрафт).

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент(дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

До вкладних (депозитних) рахунків також належать пенсійні депозитні рахунки, що відкриваються фізичним особам відповідно до Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" для накопичення заощаджень на виплату пенсії.

Кошти на депозитні рахунки перераховуються з поточного рахунка і після закінчення строку зберігання повертаються на поточний рахунок.

Відсотки за депозитними рахунками можуть перераховуватися на поточний рахунок відповідно до умов депозитного договору або зараховуватися на поповнення депозиту.

Рахунки для зберігання грошових коштів і здійснення усіх видів банківських операцій відкриваються у будь-яких банках України за вибором клієнта і за згодою цих банків.

Для здійснення розрахунків клієнти банків самостійно обирають платіжні інструменти. Установи банків списують кошти з рахунків клієнтів тільки за дорученням власників цих рахунків або за розпорядженням стягувачів (державних виконавців).

Розрахункові документи, що надходять протягом операційного часу, банк проплачує в день надходження; ті, що прийшли після операційного часу - наступного робочого дня.

У разі відсутності коштів на рахунку платника для виконання розрахункових документів, що надійшли до банку протягом операційного часу, вони цього самого дня повертаються без виконання.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається здійснення розрахунків на виконання зобов`язань за кредитним договором без використання кореспондентських рахунків, якi використовуються в процесі встановлення міжбанківських кореспондентських відносин, натомість використано інші банківські інструменти. При цьому, здійснивши проведення розрахункової операції, банк своїми діями підтвердив наявність на рахунку платника необхідної суми коштів. Про це також свідчить відсутність заборони на проведення розрахункових операцій у відповідний спосіб, зі сторони уповноваженої особи-куратора, на яку, в силу приписів постанови Правління НБУ від 19.08.2014 №510/БТ, покладено обов`язок щодо здійснення контролю за операціями, які проводяться банком.

З цих же підстав, суд відхиляє твердження відповідача і третьої особи-1 про необхідність виконання розрахунків шляхом використання кореспондентських рахунків.

Згідно ч.1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошові кошти, якими було здійснено погашення заборгованості не були власністю банка, а були власністю поручителя.

Враховуючи викладене та оскільки погашення заборгованості за кредитним договором відбулось 11.09.2014, тобто після прийняття Правлінням Національного банку України постанови №510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» шляхом призначення куратора», у зв`язку з чим у ПАТ «Банк Камбіо» запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку, призначено куратора НБУ, а також встановлено ряд обмежень у здійсненні операцій, яка не доводилася до відома вкладників та позичальників банку, але до прийняття Правлінням НБУ Постанови №782 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», твердження відповідача та третьої особи про те, що операція з погашення кредитної заборгованості є штучною та відбулось корегування структури банківського балансу, адже кошти не відображалися ні у касі банку, ні на кореспондентському рахунку банку відкритому в НБУ, не можуть свідчити про нікчемність правочину. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.06.2018 по справі №755/7957/16-ц.

Щодо посилань відповідача та третьої особи-1 на наявність ознаки нікчемності правочину, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд зазначає, що 19.08.2014 встановлено особливий режим контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» шляхом призначення куратора згідно постанови Правління НБУ №510/БТ, укладення спірних правочинів відбулось в період з 02.09.2014 по 12.09.2019, а віднесення банку до категорії неплатоспроможних відбулось 04.12.2014, при цьому банком та фондом гарантування вкладів фізичних осіб не доведено, яким саме чином укладення спірних правочинів вплинуло на платоспроможність банку, або неможливість часткового чи повного виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами, та не наведено причинно-наслідкового зв`язку між укладенням спірних правочинів та ухваленням постанови Правління НБУ про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних.

Стосовно посилань відповідача та третьої особи-1 на наявність ознак нікчемності правочину згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд зазначає наступне.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Для правової кваліфікації дій учасників цивільного обороту, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків в якості правочинів, суттєве значення має встановлення підстав вчинення таких дій, тобто сукупності юридично значимих причин-обставин, безпосереднім об`єктивним наслідком яких, стали такі дії. Саме правова підстава тієї чи іншої дії надає останній якостей цивільно-правового правочину і дозволяє належним чином кваліфікувати правочин за видом і дозволяє вірно визначити норму матеріального права, яка регулює цей правочин.

За змістом глави 16 Цивільного кодексу України, законодавцем визначено договір і дії, що вчиняють на виконання зобов`язання з договору, у нерозривній єдності, а правила про форму правочину і про його недійсність-розглядає по відношенню до підстав виникнення зобов`язання.

Отже, правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валют, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, та договорам з відповідними клієнтами банку.

За викладених обставин, суд зазначає, що перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок у одному банку не є правочинами в розумінні статей 202, 204, 626 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватися нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів.

З огляду на те, що спірні правочини та погашення кредиту вчинені до віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до неплатоспроможних банків та введення тимчасової адміністрації, а дії щодо перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок не є правочинами, а є банківськими операціями, доводи відповідача та третьої особи-1 про їх нікчемність в силу пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставними, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеній в постанові від 05.12.2018 у справі №911/3880/15, та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.06.2018 у справі №755/7957/16-ц.

Разом з тим, посилання відповідача та третьої особи-1 на наявність ознаки нікчемності договорів поруки, визначену в п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку з тим, що уклавши договір поруки поручитель, який є кредитором банку, отримав переваги перед іншими кредиторами банку, оскільки набув можливість позачергово задовольнити свої вимоги, відхиляються судом з наступних підстав.

В результаті укладення поручителем - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) договору поруки №14/04-2013-7, остання отримала право вимоги до ПАТ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» але не на підставі договору поруки, а у зв`язку з його виконанням в силу норм ст. 556 ЦК України, сплативши банку грошові кошти в погашення зобов`язань за кредитним договором.

Посилання відповідача на наявність ознаки нікчемності спірних правочинів, передбачену п.8 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не доведено належними та допустимими доказами, тому відхиляються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 552 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Крім того, таке посилання відповідача на порушення банком при укладенні договору поруки умов договору застави майнових прав від 27.05.2014 не є таким, що ґрунтується на нормах діючого законодавства, оскільки в ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відсутня така ознака нікчемності договору.

За викладени обставин, оцінку правомірності укладення договору поруки, за вищевказаних обставин може здійснити лише суд за позовом, предметом якого можуть бути вимоги щодо визнання цього правочину недійсним у загальному порядку. При цьому докази звернення відповідача з відповідним позовом до суду в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки в даному випадку спір виник у зв`язку з припиненням договорів, зокрема, іпотеки, тобто пов`язаний з правом особи на нерухоме майно, та, в тому числі, у зв`язку з здійсненням банком протиправних дій щодо відновлення кредитної заборгованості та перереєстрації Відповідачем на себе права власності на нерухоме майно, позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності в порядку частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України. Предметом даного спору є в тому числі є нерухоме майно, які знаходяться в Дніпропетровській області.

Таким чином, з огляду на те, що даний спір виник з приводу рухомого і нерухомого майна даний спір підсудний Господарському суду Дніпропетровської області, відповідно до ч.3 ст. 30 ГПК України,

Відповідно до ч. 9 ст. 162 ГПК України Позивач повідомляв суд про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи: судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру - 19 210,00 гривень

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Статтею 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973 Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Одночасно, у рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013 Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_18 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що зобов`язання повинні ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Тобто, метою застосування судом певного способу захисту прав та законних інтересів осіб є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Отже, останнє направлене на настання певних юридичних наслідків. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України у листі від 01.04.2014р. "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України".

Зважаючи на вищевикладені обставини, приймаючи до уваги позицію Конституційного суду України, та відсутність правових підстав вважати правочини, визначені в Наказі Уповноваженої особи №109 від 18.07.2018 року, нікчемними, суд дійшов висновку про необхідність також захистити права позивача шляхом:

- Визнання незаконними дій ПАТ "Банк Камбіо" щодо відновлення кредитної заборгованості за Кредитним договором №14/04-2013 від 25.04. 2013р за Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ПІВДЕНЬ-1»;

- Визнання незаконними дій ПАТ «Банк КАМБІО» щодо перереєстрації права власності на користь Банку на об`єкт нерухомості, що забезпечував погашені кредитні зобов`язання за договором іпотеки №14/04-2013-7 від 06.03.2014, а саме - на 4-кімнатну квартиру на 1 поверсі 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 82,65 кв.м., житловою площею 53,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

- Припинення виконання дій визначених у Наказі Уповноваженої особи № 109 від 18.07.2018р. щодо застосування наслідків нікчемності правочинів Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" відносно відновлення у бухгалтерському обліку Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) по рахунку обліку кредиту (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) щодо кредитної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПІВДЕНЬ-1» в частині вимог за Кредитним договором №14/04-2013 від 25.04. 2013р

Викладене є підставою для повного задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПІВДЕНЬ-1" до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", третя, особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя, особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та визнання правовідносин припиненими - задовольнити у повному обсязі.

Визнати правовідносини за Кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) - припиненими.

Визнати правовідносини за Договором іпотеки №14/04-2013-7 від 06.03.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - припиненими.

Визнати правовідносини за Договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-1 від 25.04.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької /Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) - припиненими;

Визнати правовідносини за Договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-3 від 15.05.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької /Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) - припиненими;

Визнати правовідносини за Договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-4 від 07.06.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької /Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) - припиненими;

Визнати правовідносини за Договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-5 від 25.11.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької /Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) - припиненими;

Визнати правовідносини за Договором застави майбутнього врожаю №14/04-2013-6 від 25.11.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької /Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) - припиненими;

Визнати незаконними дій Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької /Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700), щодо відновлення кредитної заборгованості за кредитним договором №14/04-2013 від 25.04.2013 за Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, );

Визнати незаконними дій Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької /Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700), щодо перереєстрації права власності на користь Банку на об`єкт нерухомості, що забезпечував погашені кредитні зобов`язання за договором іпотеки №14/04-2013-7 від 06.03.2014, а саме - на 4-кімнатну квартиру на 1 поверсі 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 82,65 кв.м., житловою площею 53,0 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 0);

Припинити виконання дій визначених у Наказі Уповноваженої особи №109 від 18.07.2018 року щодо застосування наслідків нікчемності правочинів Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) відносно відновлення у бухгалтерському обліку Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) по рахунку обліку кредиту (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) щодо кредитної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) в частині, що стосується вимог за Кредитним Договором №14/04-2013 від 25.04.2013.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд.3/1, ідентифікаційний код юридичної особи 26549700) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-1" (67542, Одеська область, Комінтернівський район, с. Свердлове, пров. 1-й Центральний, буд. 8А, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцать тисяч двісті десять грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.01.2020.

Суддя Н.Е. Петренко