ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" січня 2020 р. Справа№ 910/24315/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

розглянувши заяву представника Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В. від розгляду апеляційних скарг Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" (вх. №09.1-04.1/5679/19) та Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" (вх. №09.1-04.1/5682/19)

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 (повний текст складено 11.06.2019)

у справі №910/24315/16 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської області (Київської міської державної адміністрації)

до 1. Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7"

2. Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7"

про виселення з приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судової колегії Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І. перебуває справа № 910/24315/16 за апеляційними скаргами Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" та Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/24315/16 за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської області (Київської міської державної адміністрації) до Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7"; Організації орендарів "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" про виселення з приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи 15.01.2020 від відповідача-1 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю підготовки відповідачем-1 письмових пояснень у справі.

Колегія суддів ухвалила відхилити клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи, оскільки зі змісту апеляційної скарги скаржником є саме відповідач-1 та у якого було достатньо часу подати всі необхідні письмові пояснення до суду. Крім того, представником відповідача-1 неодноразово подавалися суду додаткові пояснення (аркуш справи 96-104 том-1), письмові пояснення (аркуш справи 121-134 том-1), письмові пояснення (аркуш справи 153-163 том-1).

Також, колегія суддів зазначила, що встановлений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції від 28.05.2019 у даній справі закінчився, з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод продовжила строк розгляду апеляційних скарг.

Разом з цим, дане клопотання не містить будь-якого обгрунтовання, щодо яких саме питань відповідач-1 має намір надати письмові пояснення з урахуванням того, що ним неодноразово надавались суду як письмові пояснення, так і усні. Крім того, представник відповідача-1 був не позбавлений можливості подати суду усно будь-які додаткові посилання під час розгляду апеляційних скарг.

В судовому засіданні 15.01.2020 представником відповідача-1 подано заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Іоннікової І.А., суддів: Тарасенко К.В., Разіної Т.І.

Свою заяву про відвід суддів представник відповідача-1 мотивував тим, що відмова колегії суддів у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи свідчить, на його думку, про упередженість суддів і є підставою для задоволення відводу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 визнано необґрунтованим відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В., заявлений представником Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7", матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід суддів Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В., від розгляду справи № 910/19793/14 у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020 заяву Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" про відвід суддів Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В., у справі № 910/24315/16 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Згідно п. 7, п. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід колегії суддів: Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В., дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, у ГПК України не наведено вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

В свою чергу, заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та доказів на підтвердження обставин перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі.

Вказані в заяві доводи в обґрунтування відводу колегії суддів Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В. є безпідставними, оскільки фактично зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання що не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 35 ГПК України).

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Розглянувши заяву Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" про відвід колегії суддів Іоннікової І.А., Разіної Т.І., Тарасенко К.В. суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи їх обґрунтування в розумінні ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу суддів. Крім того, заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

За таких обставин, керуючись ст. 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Орендного підприємства "Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7" про відвід колегії суддів: головуючого судді Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В., у справі № 910/24315/16 відмовити.

2.Справу № 910/24315/16 повернути до розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська