ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

09 січня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1288/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Разюк Г.П.,

розглянувши заяву учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1

про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ярош А.І.,

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

від розгляду апеляційної скарги учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 25 жовтня 2019 року

у справі №916/1288/19

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6, код ЄРДПОУ 30256779)

про стягнення заборгованості, пені та неустойки за Договором оренди рухомого майна № КД - 7786 від 01.09.2005 в розмірі 1 353 796,20 грн., з якої 600 945,04 грн. - сума основного боргу, 102 212,22 грн. - пеня, 639 734,40 грн. - неустойка, 10 904,63 грн. - 3 % річних,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі судді-доповідача: Ярош А.І., суддів-членів колегії: Діброви Г.І., Принцевської Н.М., знаходилась справа №916/1288/19 за апеляційною скаргою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25 жовтня 2019 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 23.12.19 справу призначено до розгляду на 28 січня 2020 року о 12-00 год.

27.12.19 року до відділу діловодства суду по справі №916/1288/19 надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів.

Листом Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.19 повідомлено заявника, що вказана заява буде передана для розгляду головуючому судді Ярош А.І., в провадженні якого знаходиться справа №916/1288/19 за апеляційною скаргою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 після виходу вказаної судді з відпустки 08.01.2020 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.01.2020 року №1 відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ «Перехідні положення» ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Принцевської Н.М. у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №916/1288/19 між суддями від 08.01.2020 року, для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), суддів Разюк Г.П., Діброва Г.І.

Враховуючи викладене, колегія суддів у визначеному складі приймає справу до свого провадження.

Розглянувши заяву учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, судова колегія доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з такого.

Так, заявник у заяві зазначає, що ухвалою від 02.12.2019 по справі №916/1288/19, застосовано до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2019 року у справі №916/1288/19 наслідки передбачені ч.2 ст.260 ГПК України, через невідповідність скарги вимогам п.3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, оскільки апелянтом не надані докази направлення копії апеляційної скарги Одеській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Однак, Одеська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" взагалі не є стороною у справі №916/1288/19, що виключає поширення на вказану особу норм ГПК України та звільняє скаржника ОСОБА_1 від виконання положень п. З ч. З ст. 258 ГПК України шляхом надсилання Одеській філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" копії його скарги.

Скаржник вважає, що філія саме від імені юридичної особи, а не від свого власного імені, здійснює всі або частину функцій саме юридичної особи, а не якихось своїх окремих функцій. Одеська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" - не є зареєстрованою в установленому законом порядку юридичною особою, у розумінні ч.1 ст..80 та ч.3 ст..95 ЦК України, п.1 ч.2 ст.55 ГК України та , ч,2 ст.4 ГПК України, а отже не тільки не наділена процесуальною дієздатністю, що визначається здатністю особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки як позивача у господарському процесі по справі №916/1288/19, а й взагалі не має жодного законного права на особисте звернення до господарського суду за захистом своїх прав та інтересів.

Крім того, заявник зазначає, що ухвала №916/1288/19 про залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Морський клуб ТЦФ " на рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2019 р. у справі №916/1288/19, мотивована не наданням скаржником доказів сплати судового збору,та з якої вбачається, що юридичний факт ненадання юридичною особою ТОВ "Морський клуб ТЦФ" доказів направлення копії його апеляційної скарги Одеській філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", у цьому випадку, не свідчить про її невідповідність вимогам п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Скаржник вважає, що дії та/або бездіяльність Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М. не відповідає Конституції України та Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012, оскільки містить ознаки непрямої дискримінації скаржника ОСОБА_1 за ознаками належності його до фізичних осіб з інвалідністю, шляхом штучного створення для нього менш сприятливих умов доступу до правосуддя порівняно ТОВ "Морський клуб ТЦФ", яке, на відміну від скаржника ОСОБА_1 , є юридичною особою приватного права та не має ознак інвалідності.

Згідно з частинами 1-3, 7-8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (пункт 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у ній доводів та враховуючи згадані вимоги закону, судова колегія вважає, що підстав для задоволення відводу немає.

Викладені заявником підстави для відводу колегії суддів у складі Ярош А.І., суддів-учасників колегії Діброви Г.І.., Принцевської Н.М. від розгляду справи №916/1288/19, стосуються залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на підставі того, що ним не було додано до апеляційної скарги доказів направлення апеляційної скарги Одеській філії ДП «АМПУ».

Проте, судова колегія зауважує, що Одеська філія ДП «АМПУ» приймає участь у справі в якості позивача, а тому користується усіма правами та обов`язками учасника процесу, закріпленими у ст.42 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позов у даній справі подано Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1, ) .

Відповідно до ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Одеська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) є відокремленим підрозділом юридичної особи Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», має окремий ідентифікаційний код 38728457; та місцезнаходження - 65026, Одеська обл., місто Одеса, Приморський район, ПЛОЩА МИТНА, будинок 1.

Таким чином, направлення копії апеляційної скарги Одеській філії ДП «АМПУ» сприяє ознайомленню Одеської філії ДП «АМПУ» з її змістом, своєчасному розгляду справи та відповідає ст.259 ГПК України.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що вищенаведені доводи заявника стосуються процесуальних рішень суду у даній справі.

Водночас, як зазначалось вище, пункт 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питанняне може бути підставою для відводу.

Судова колегія відхиляє доводи заявника про порушення Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012, в частині наявності в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 від 02.12.2019 року ознак непрямої дискримінації скаржника ОСОБА_1 за ознаками належності його до фізичних осіб з інвалідністю, дискримінацію його як особи з інвалідністю, оскільки такі доводи є надуманими та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Інших обставин, які б свідчили про те, що колегія суддів прямо чи побічно заінтересована у розгляді справи та про існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів не встановлено.

Доводи заявника про те, що в іншій ухвалі суду від 02.12.2019 про залишення без руху апеляційної скарги ТОВ «Морський клуб ТЦФ» не було зазначено про такі недоліки як не направлення копії апеляційної скарги Одеській філії ДП «АМПУ», судова колегія також вважає такими, що не доводять упередженості чи необ`єктивності суду, оскільки апеляційна скарга ТОВ «Морський клуб ТЦФ» залишена без руху з інших підстав, а саме з огляду на відсутність доказів сплати судового збору, що є суттєвим недоліком і беззаперечною підставою для залишення скарги без руху.

При цьому, визначення недоліків апеляційної скарги відноситься до дискреційних повноважень суду. Також судова колегія наголошує, що дані недоліки усунуті заявником, провадження у справі відкрито, порушення прав заявника відсутні.

Судова колегія наголошує, що у разі якщо заявник вважає, що судом порушені норми процесуального права, які призвели до прийняття неправильного рішення, такі обставини можуть бути викладені ним у касаційній скарзі на судове рішення, прийняте за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

В аспекті зазначеного слід звернутися до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про відсутність підстав для відводу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючої судді - Ярош А.І., суддів-учасників колегії Діброви Г.І., Принцевської Н.М. від розгляду справи №916/1288/19, оскільки заява ОСОБА_1 є необґрунтованою.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 228, 229, 234-236, 240, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти справу №916/1288/19 за апеляційною скаргою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25 жовтня 2019 року до провадження колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), суддів Разюк Г.П., Діброви Г.І.

2. Визнати заявлений учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючої судді - Ярош А.І., суддів-учасників колегії Діброви Г.І.., Принцевської Н.М., від розгляду справи №916/1288/19 - необґрунтованим.

3. Зупинити провадження у справі №916/1288/19 за апеляційною скаргою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25 жовтня 2019 року.

4. Передати справу №916/1288/19 для вирішення питання про відвід в порядку ч.3 ст. 39 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у 20-денний строк.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Г.П. Разюк