РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа №927/795/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство"

до Приватного підприємства "Енергосвіт"

про стягнення 121 249,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Державне підприємство "Прилуцьке лісове господарство" звернулось до господарського суду Чернігівської області із позовом до Приватного підприємства "Енергосвіт" про стягнення 121 249,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Прилуцьке лісове господарство" вказує, що у Приватного підприємства "Енергосвіт" наявна заборгованість з оплати поставленої позивачем згідно Договору №64/18 купівлі-продажу від 31.07.2018 продукції у розмірі 121 249,60 грн.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 20.09.2019 позовну заяву Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.10.2019 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою від 08.10.2019) відкрито провадження у справі №927/795/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду міста Києва від 25.10.2019 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу рекомендованими листами з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці такої ухвали на адресу його місцезнаходження, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62, а також на поштову адресу, вказану у позові: 04215, м. Київ, проспект Свободи, буд. 26, а/с100.

Вказана ухвала була отримана відповідачем 02.11.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №417 та №425.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

31.07.2018 між Державним підприємством "Прилуцьке лісове господарство", як продавцем, та Приватним підприємством "Енергосвіт", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу №64/18, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити/передати у власність покупця продукцію (пиловник сосна: кількість - 110 куб.м., діаметр - 14-19 см, довжина - 4 м., сорт - III, ціна - 970 грн./куб.м без ПДВ; техсировина для ВТП сосна: кількість - 30 куб.м., діаметр - 14-19 см, довжина - 4 м., ціна - 585 грн./куб.м без ПДВ) на умовах франко-нижній склад в асортименті та обсязі, відповідно замовлення та рахунку, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його згідно умов цього договору (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2. Договору кількість поставки продукції складає 140 куб.м. Обсяги закупівлі продукції можуть бути змінені, що буде зазначено у відповідних доповненнях чи накладних. Загальна сума даного Договору складає близько 149 100,00 грн. та може бути зменшена (збільшена) за взаємною згодою сторін.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розрахунок за поставлену продукцію здійснюється шляхом 100% передоплати безготівковим перерахуванням суми грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 30.09.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.1. Договору).

Як зазначає позивач, ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 182 249,60 грн.

21.09.2018 позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу №1323 щодо спалити заборгованості за поставлений товар, в якому просив терміново сплатити заборгованість у розмірі 152 249,60 грн.

31.10.2018 позивачем було направлено відповідачу претензію №1402 про стягнення заборгованості, в якій просив терміново перерахувати на рахунок вказаний у претензії заборгованість у розмірі 149 249,60 грн.

05.12.2018 відповідач направив позивачу листа №05/12-1, в якому просив розглянути можливість розстрочки заборгованості в сумі 149 249,60 грн. у зв`язку з фінансовими труднощами та несвоєчасними розрахунками контрагентів.

12.12.2018 позивачем було направлено відповідачу лист №1164, в якому він повідомив відповідача, що не заперечує щодо можливості розстрочки заборгованості у відповідності до проекту Договору про реструктуризацію заборгованості №1212/18 від 12.12.2018 за Договором купівлі-продажу №64/18 від 31.07.2018, який було додано до вказаного листа.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що ним було належно виконано свої зобов`язання за Договором з поставки відповідачу товару, а відповідачем не в повному обсязі здійснено оплату поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього наявна заборгованість у загальному розмірі 121 249,60 грн.

Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань з поставки товару позивачем було долучено до позову: рахунки від 01.08.2018 №282 (техсировина для ВТП сосна 14-19, пиловник, III, 14-19 на суму 66 593,23 грн.) з ПДВ; №283 (компенсація витрат за залізничний тариф та за послуги залізничної дороги, послуги пакування лісо продукції на суму 22 417,52 грн.) та рахунки від 25.08.2018 №330 (пиловник, III гат., 14-19, 4 м. на суму 69 944,76 грн.) з ПДВ; №331 (компенсація витрат за залізничний тариф та за послуги залізничної дороги, послуги пакування лісо продукції на суму 23 294,09 грн.) на загальну суму 182 249,60 грн.; залізничні накладні №43739721 від 01.08.2018 та №44012383 від 25.08.2018, товарно-транспортні накладні серії ЧНА №822835 від 01.08.2018 та №822861 від 25.08.2018.

В свою чергу, суд відзначає, що наявні в матеріалах справи специфікація-накладна №282 від 01.08.2018 та №330 від 25.08.2018; специфікації №283 від 01.08.2018 та №331 від 25.08.2018; видаткові накладні №ЧН-5 від 01.08.2018 та №ЧН-0 від 25.08.2018; акти надання послуг №ЧН-5 від 01.08.2018 та №ЧН-0 від 25.08.2018 не підписані відповідачем.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на подані позивачем рахунки, залізничні накладні, товарно-транспортні накладні, та враховуючи, що відповідачем у листі №05/12-1 від 05.12.2018 визнано наявність у нього боргу перед позивачем за поставлений товар у розмірі 146 249,60 грн., часткову сплату боргу у розмірі 61 000,00 грн. та відсутність будь-яких заперечень щодо обставин поставки товару, у суду відсутні підстави для сумнівів у виконанні Державним підприємством "Прилуцьке лісове господарство" свого обов`язку з поставки Приватному підприємству "Енергосвіт" товару на загальну суму 182 249,60 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розрахунок за поставлену продукцію здійснюється шляхом 100% передоплати безготівковим перерахуванням суми грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Водночас, здійснення позивач поставки товару за відсутності 100% оплати його відповідачем жодним чином не свідчить про відсутність у останнього обов`язку з оплати такого товару, з огляду на приписи ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

З наявного в матеріалах справи листування вбачається, що сторонами велись перемовини щодо розстрочки оплати поставленого позивачем відповідачу товару.

Частиною 1 ст. 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Жодних доказів погодження іншого строку оплати, ніж передбаченого п. 4.1. Договору, в тому числі шляхом укладення договору про реструктуризацію заборгованості №1212/18 від 12.12.2018 за Договором купівлі-продажу №64/18 від 31.07.2018, матеріали справи не містять.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що сторонами було змінено умови Договору в частині строку оплати товару.

У своєму позові Державне підприємств "Прилуцьке лісове господарство" вказує на те, що відповідачем було порушено зобов`язання за Договором з оплати поставленого товару та оплачено лише частину його вартості - у розмірі 61 000,00 грн.

Тому станом на дату подання позову, за твердженнями позивача, у відповідача існує заборгованість з оплати поставленого товару у загальному розмірі 121 249,60 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів сплати на дату розгляду справи відповідачем на користь позивача коштів у загальному розмірі 121 249,60 грн. матеріали справи не містять та вказані обставини відповідачем не були спростовані належними та допустимими доказами.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Наявність та обсяг заборгованості Приватного підприємства "Енергосвіт" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позов Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" про стягнення з Приватного підприємства "Енергосвіт" суми основного боргу у розмірі 121 249,60 грн. підлягає задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Енергосвіт" (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62; ідентифікаційний код 25281454) на користь Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" (17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Київська, буд. 288; ідентифікаційний код 00993461) заборгованість у розмірі 121 249 (сто двадцять одна тисяча двісті сорок дев`ять) грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко