РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2020Справа № 910/12726/19

За позовом Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РУСТЕЛЬ"

про стягнення 24 932,00 грн

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Масляник С.В., довіреність № 61-03/11Д від 30.09.19;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Кропивницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України 16.09.2019 року звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РУСТЕЛЬ" про стягнення 24 932,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не сплачено штраф у розмірі 12 466,00 грн, накладений рішенням Адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.02.2019 №61/3-р/к, у зв`язку з чим відповідачу, окрім штрафу у розмірі 12 466,00 грн, нарахована пеня в розмірі 12 466,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/12726/19.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 року № 05-23/2501 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" та витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 року, справа № 910/12726/19 передана для розгляду судді Мандриченку О. В. у зв`язку з призначенням судді Блажівської О. Є. членом Вищої ради правосуддя.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2019 прийнято справу до свого провадження суддею Мандриченком О. В. підготовче засідання призначено на 14.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 року підготовче засідання відкладено до 03.12.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/12726/19 до судового розгляду по суті на 17.12.2019 року.

У судовому засіданні 17.12.2019 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 14.01.2020 р.

Під час розгляду спору по суті 14.01.2020 р. позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 14.01.2020 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Рішенням адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) від 14.02.2019 №61/3-р/к (далі - Рішення №61/3-р/к) дії товариства з обмеженою відповідальністю «РУСТЕЛЬ» (просп. Перемоги, 62-Б, м. Київ, 03113, ідентифікаційний код 36281659) (далі - ТОВ «РУСТЕЛЬ») визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови територіального відділення від 05.06.2018 №02-17/662 у встановлений ним строк.

За вищезазначене порушення законодавства про захист економічної конкуренції Відділенням на підставі ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено штраф на відповідача на загальну суму 12 466 грн.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем рішення № 61/3-р/к у судовому порядку.

Рішення № 61/3-р/к було отримано відповідачем 25.02.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №482.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, строк сплати штрафу, накладений рішенням № 61/3-р/к, закінчився 25.04.2019.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви не отримав інформації та копій платіжних документів, що підтверджують сплату штрафу відповідно до рішення № 61/3-р/к.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 12 466,00 грн., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 12 466,00 грн. за період з 26.04.2019 по 12.09.2019.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 12 466,00 грн. Розмір пені за один день складає 186,99 грн. (12 466,00 х 1,5 %= 186,99 грн.)

За період з 26.04.2019 по 12.09.2019 прострочено 140 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 26 178,60 грн.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону) становить 12 466,00 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 12 466,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 12 466,00 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РУСТЕЛЬ" (03113, м. Київ, просп. Перемоги, 62-Б, ідентифікаційний код 36281659) до Державного бюджету України на рахунок УК у Шевченківському р-ні м. Києва №6011, ідентифікаційний код 37995466, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106, штраф у розмірі 12 466 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень та пеню в розмірі 12 466 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РУСТЕЛЬ" (03113, м. Київ, просп. Перемоги, 62-Б, ідентифікаційний код 36281659) на користь Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (площа Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, 25022, ідентифікаційний код 20638147) судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.01.2020 р.

Суддя О.В. Мандриченко