ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2435/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут"

до Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації

про стягнення 1 342 767,15 грн

Суддя Чонгова С.І.

За участю секретаря судового засідання Андрух Д.В.

За участю представників сторін:

представник позивача: Осадчий В.М. (довіреність №317 від 02.12.2019, адвокат);

представник відповідача: Вісьтак Р.Д. (довіреність №01-25/16 від 02.01.2020), Цюрупа Н.М. (довіреність №01-25/2757 від 02.12.2019).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (далі - ТОВ "Київоблгаз Збут") №417-Ск-14274-0919 від 25.09.2019 року (вх.№2527/19 від 01.10.19 року) до Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації про стягнення 1 342 767,15 грн за несвоєчасне перерахування коштів за компенсацію витрат за надані житлово-комунальні послуги громадянам, які потребують надання субсидій.

Ухвалою суду від 04.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2435/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.11.2019 року.

29.10.2019 до суду надійшов відзив №01-25/2441 від 24.10.2019 року на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі на підставі ст.ст. 46, 58, 165, 169 Господарського процесуального кодексу України.

04.11.2019 до суду від позивача надійшли пояснення №417-Ск-16174-1119 від 01.11.2019 року.

04.11.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.12.2019 та зобов`язано позивача у строк до 18.11.2019 надати господарському суду відповідь на відзив.

18.11.2019 представником ТОВ "Київоблгаз Збут" подано відповідь на відзив №417-Ск-16679-1119 від 15.11.2019.

29.11.2019 начальником Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації подано заперечення на відповідь на відзив №01-25/2710 від 27.11.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу населенню, бюджетним установам та організаціям, промисловим підприємствам Київської області згідно виданої Націоанльною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

Позивач є постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам (населенню) у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 (втратила чинність з 01.11.2018) та постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 (діє з 01.11.2018).

05.01.2015 між Управлінням соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації (платник) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (виконавець) було укладено договір №11 про порядок відшкодування витрат за надані житлово-комунальні послуги пільговим категоріям громадян за рахунок субвенції з державного бюджету (далі - договір).

Договір регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за пільгове надання послуг з постачання природного газу (надалі - житлово-комунальних послуг) пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, які здійснюються виконавцем, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, постанов Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету» (із змінами), від 29.01.2003 №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» (із змінами) за видами пільг відповідних категорій громадян (далі - пільговики) визначених вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів України (п.1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, сторони виконують взаємні обов`язки з метою забезпечення надання пільг з житлово-комунальних послуг пільговикам.

Відповідно до п. 2.3.1 договору виконавець має право своєчасно та в повному розмірі отримувати від платника кошти для компенсації витрат по наданню пільг пільговим категоріям громадян, в тому числі і компенсації витрат в результаті проведених проведених перерахунків за попередні періоди.

Пунктом 2.4.1 договору передбачено, що платник зобов`язується своєчасно та в повному розмірі перераховувати виконавцю кошти для компенсації витрат по наданню пільг пільговим категоріям громадян.

Згідно з п.3.1 договору виконавець щомісяця до 7 робочого дня наступного за звітним, подають платнику наступні документи: на паперових та електронних носіях форму 2-Пільга розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України; на паперових носіях форму 3-Пільги акти звіряння розрахунків з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України; а паперових носіях форму 3-Субсидія Акт звіряння розрахунків з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України.

Платник щомісяця на протязі 3-х робочих днів після отримання від виконавця документів на відшкодування: надає форму 3-Пільга Акт звіряння розрахунків виконавцю з підписами уповноважених осіб та печаткою платника, в якому вказує погоджену зі своєї сторони суму відшкодувань; подає виконавцю на паперових і електронних носіях списки невідповідностей щодо загальної кількості пільговиків або розмір пільг, що надаються конкретному пільговику: особи, які померли, прибули, вибули, досягли повноліття; кількість пільговиків, що користуються пільгою за певною адресою; дата нарахування не співпадає з терміном права надання пільги; записи з невірним відсотком (п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.5 та п. 3.6 договору, платник на підставі розрахунків та актів звіряння про надання житлово-комунальних послуг пільговикам, забезпечує своєчасне перерахування сум відшкодування по пільговому наданню послуг виконавцю. Платник на підставі актів звіряння розрахунків житлово-комунальних субсидій, забезпечує своєчасне перерахування сум відшкодування по наданню послуг виконавцю.

Даний договір набуває законної сили з моменту його підписання сторонами і діє до кінця відповідного календарного року до 31.12.2015. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде виявлено бажання про відмову від цього договору (п.5.1, п.5.2 договору).

Сторонами зазначено, що договір між ними не укладався, будь-які зміни щодо сторони у вказаному договорі не вносилися, про те сторони діяли відповідно до цього договору.

В період з січня 2018 по грудень 2018 позивачем надані відповідачу послуги на загальну суму 54 937 843,97грн, що підтверджується щомісячними актами звіряння розрахунків за надані населенню субсидії на оплату природного газу, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач вказує, що послуги за 2018 рік відповідачем сплачені в повному обсязі на протязі І півріччя 2019 року

У зв`язку з несвоєчасним здійснення оплати відшкодування позивачу наданих послуг громадянам, які потребують надання субсидії, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача 768 389,11грн інфляційних втрат та 574378,04грн 3 % річних.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України від 5 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III).

Статтею 19 Закону № 2017-III встановлено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Спільним наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 3 серпня 2015 року № 493/688 затверджений Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (далі - Порядок № 493, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 493 цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», ДП «Енергоринок», ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», ПАТ «Укргазвидобування», виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами та іншими учасниками розрахунків за природний газ, послуги з постачання, розподілу та транспортування природного газу, в тому числі послуги замовленої потужності, фізичного транспортування природного газу, балансування обсягів природного газу (далі - послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу), теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (далі - Порядок).

Згідно з п. 1.2 розділу І Порядку № 493 розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ або вугілля, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

З наведеного вбачається спеціальне регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату природного газу.

Згідно з п. 2.3 Порядку № 493 відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Казначейству та відповідним головним управлінням Казначейства в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння, або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктом 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) визначено, що до видатків, які здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки, зокрема, на соціальний захист та соціальне забезпечення.

При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 БК України).

Згідно з пп. «б» п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 БК України видатки на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субсидії населенню) здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання житлових субсидій на оплату природного газу за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі-Порядок №256).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу (абз. 13 п.6 Порядку № 256);

Згідно з абз. 1 п. 7 Порядку № 256 фінансові органи обласних держадміністрацій в межах сум, отриманих від Казначейства за відповідним видом послуг, протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів обласного значення тощо.

Відповідно до ч. 4 п. 7 Порядку №256 органи Казначейства протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Казначейської служби

Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби (абз. 7 п. 7 Порядку №256).

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку №256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку №256).

Не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення (п.2.5 Порядку №493).

Сторонами у договірному порядку не встановлювалися конкретні дати перерахування коштів виконавцю за надані послуги.

Як вбачається з виписок про надходження коштів та платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи, відповідачем здійснювалось перерахування коштів за надані населенню субсидії на оплату природного газу протягом 2-х операційних днів з дня їх надходження на рахунок.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Строки виконання та механізм перерахування коштів за постачання природного газу певним категоріям населення фактично регулюються безпосередньо порядками № 256, 493, а момент складання та підписання актів є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету.

Державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні грошових коштів зі спеціальних рахунків на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Позивачем не довів порушення відповідачем як головним розпорядником коштів установлених саме для нього строків здійснення розрахунків з постачальником, а також не підтвердив, що грошові кошти у вигляді державної субвенції на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, які надходили на рахунок Управління, перераховувались на рахунок постачальника з порушенням дводенного строку з дня отримання від місцевого бюджету суми субвенцій для здійснення відповідних видатків.

Надані позивачем до справи акти звірки за формою "3-пільга" є підставою для формування заявки на фінансування відповідно до установленого порядками № 256, 493 механізму відшкодування витрат позивача.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується порушення відповідачем установлених саме для нього строків здійснення розрахунків з позивачем, що унеможливлює застосування до останнього наслідків неналежного виконання зобов`язань щодо організації взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України в частині своєчасного відшкодування позивачу вартості спожитого природного газу абонентами - фізичними особами м. Богуслав Київської області, яким призначено субсидії, у вигляді нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, на зазначених у позові підставах вимоги позивача задоволенню не підлягають.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити

Повний текст рішення складено 13.01.2020

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова