ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Справа№ 911/1498/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Рітейл Центр"

на рішення господарського суду Київської області від 25.09.2019 р. (повний текст складено 25.09.2019 р.)

у справі № 911/1498/19 (суддя - Cаванчук С.О.)

за позовом виробничо-поліграфічного підприємства "Друкарський Дім" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до дочірнього підприємства "Рітейл Центр"

про стягнення 126 397,76 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Виробничо-поліграфічне підприємство "Друкарський Дім" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до господарського суду Київської області з позовом до дочірнього підприємства "Рітейл Центр" про стягнення 126 397,76 грн., з яких: 106 036,42 грн. боргу, 15 752,60 грн. пені, 1 321,63 грн. 3 % річних та 3 287,11 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманого за договором поставки № РЦ038398 від 01.06.2018 р. товару.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.09.2019 р. у справі № 911/1498/19 позов задоволено частково: стягнуто з дочірнього підприємства "Рітейл Центр" на користь виробничо-поліграфічного підприємства "Друкарський Дім" у формі товариства з обмеженою відповідальністю 106 036,42 грн. основного боргу, 1 028,41 грн. 3 % річних, 3 287,11 грн. інфляційних втрат, 1 677,13 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про прострочення відповідачем оплати за отриманий ним за договором поставки № РЦ038398 від 01.06.2018 р. товар, а відтак і правомірність вимог щодо стягнення заборгованості та застосування до боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до перевіреного судом розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат. У задоволенні пені відмовлено, оскільки сторонами в договорі не встановлено її розмір.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, дочірнє підприємство "Рітейл Центр" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував на те, що ним на підставі пункту 7.10 договору поставки було призупинено виконання зобов`язання щодо оплати отриманого товару, внаслідок ненадання/надання постачальником неналежно оформленої супровідної документації, передбаченої п. 3.6 договору. Також скаржник стверджував про відсутність підстав для оплати товару, оскільки у відповідності до пункту 7.9 договору отриманий покупцем товар не був реалізований, проте такі доводи відповідача судом першої інстанції були неправомірно відхилені.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 р. у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 19.12.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 р. розгляд справи відкладено на 14.01.2020 р.

У судовому засіданні 14.01.2020 р. представник відповідача вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; за висновками суду неявка його представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.06.2018 р. між виробничо-поліграфічним підприємством "Друкарський Дім" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (постачальник) та дочірнім підприємством "Рітейл Центр" (покупець) укладено договір № РЦ038398 (договір), за умовами якого постачальник зобов`язався за замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов`язався прийняти цей товар та оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній та які не можуть перевищувати цін, узгоджених у специфікації. Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем через мережу магазинів Фуршет.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 договору товар поставляється постачальником відповідно до замовлення покупця по асортименту, кількості та цінам у строк, зазначених у замовленні. Замовлення можуть надаватись постачальникові письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятній для сторін. У будь-якому випадку, прийняття замовлення постачальником повинно бути підтверджено (погоджено) в погодженій сторонами формі. Постачальник зобов`язується дотримуватись відповідності позицій в накладній позиціям в замовленні. Кожне замовлення повинно оформлюватися окремою накладною. Не допускається об`єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню. У випадку, якщо постачальник не може поставити товар покупцю в строк, зазначений в замовленні, він зобов`язаний негайно, але не пізніше половини строку, зазначеного в замовленні, протягом якого він повинен був поставити товар, повідомити про це покупця. Обсяги і асортимент чергової поставки можуть змінюватися шляхом внесення змін чи доповнень до замовлення в порядку, передбаченому пунктом 3.2 цього договору.

Згідно з пунктом 3.6 договору (в редакції узгодженого сторонами протоколу розбіжностей від 01.06.2018 р.) постачальник при поставці товару передає покупцю наступну супровідну документацію: накладні, в яких повинна бути чітко зазначена кількість відвантаженого товару, ціна за одиницю товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальна вартість з ПДВ, а також номер податкової накладної, сформованої під дану поставку; товарно-транспортні накладні; належним чином засвідчені копії посвідчення якості, ветеринарних свідоцтв чи довідок, сертифікатів відповідності, інструкції з використання, гарантійні сертифікати, технічні паспорти; погоджений з покупцем примірник замовлення.

Пунктом 3.7.1 договору сторонами погоджено, що у випадку, якщо товар не виходить на необхідний рівень продаж у роздрібній мережі покупця для вказаної категорії товару, або, якщо товар не був реалізований протягом строку його придатності, або товар виявився неякісним при тестуванні, покупець направляє на адресу уповноваженого представника постачальника повідомлення про обсяг та причини повернення товару, а також перелік торгівельних точок, з яких постачальник зобов`язаний протягом 5 календарних днів з моменту одержання повідомлення від покупця вивезти такий товар.

Покупець оформлює повернення товарів за допомогою накладної на повернення товарів (пункт 3.7.2 Договору).

За умовами пункту 5.1 договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (ціна без ПДВ та з ПДВ). Загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару (пункти 7.1, 7.8 договору).

Згідно з пунктом 7.9 договору оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника щосереди кожні 14 днів після реалізації товару. При цьому, сторони домовилися про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500,00 грн. з кожного магазину.

Відповідно до пункту 7.10 договору покупець має право затримати розрахунки з постачальником: при несвоєчасній оплаті постачальником товарів, робіт, послуг по іншим договорам, укладеним між постачальником та покупцем; у випадку ненадання/надання неналежно оформленої супровідної документації, передбаченої пунктом 3.6 договору до моменту надання в повному обсязі належно оформленої супровідної документації; у випадку невиконання/неналежного виконання пунктів 7.12,7.13, 7.14 цього договору.

Зі змісту пункту 7.11 договору зобов`язання покупця по оплаті товару вважається виконаним з моменту списання коштів з його банківського рахунку.

Сторони, не рідше, ніж кожні три місяці, з моменту укладення цього договору, зобов`язані підписувати акти звірки взаєморозрахунків. Акти звірки розрахунків по цьому договору підписуються не пізніше кожного 30 числа першого місяця наступного кварталу (пункт 7.13 договору).

Згідно з пунктом 10.1 договору, даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020 р.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на суму 325 087,33 грн., що підтверджується видатковими накладними №№ БУ001301 від 17.07.2018 р. на суму 4 377,27 грн., БУ001300 від 17.07.2018 р. на суму 3 846,71 грн., БУ001299 від 17.07.2018 р. на суму 4 222,96 грн.; реєстром видаткових накладних; товарно-транспортними накладними. Також були складені податкові накладні на суму 325 087,33 грн.

У подальшому покупцем повернуто частину товару на суму 177 050,91 грн. за накладними на повернення.

Покупець вартість поставленого товару оплатив частково на суму 42 000,00 грн., що підтверджується банківською довідкою по рахунку постачальника (№ 05/5626 від 06.06.2019 р.), а саме: 14.09.2018 р. - 5 000,00 грн., 19.09.2018 р. - 5 000,00 грн., 20.09.2018 р. - 5 000,00 грн., 27.09.2018 р. - 5 000,00 грн., 14.12.2018 - 22 000,00 грн.

26.11.2018 р. постачальник звернувся до покупця з пропозицією про розірвання договору та проведення розрахунків за поставлений товар до 30.12.2018 р.

Сторонами складено акт звірки взаєморозрахунків за період з липня 2018 року по січень 2019 року, з якого вбачається, що з урахуванням вартості поставлено товару - 325 087,33 грн., вартості повернутого товару - 177 050,91 грн. та розміру сплачених грошових коштів - 42 000,00 грн., узгоджений розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 106 036,42 грн.

Визнана сторонами і не сплачена заборгованість є однією з вимог позивача поряд з вимогами про стягнення 3 287,11 грн. інфляційних втрат нарахованих за період з лютого 2019 року по травень 2019 року, 1 321,63 грн. 3 % річних, 15 752,00 грн. пені за період з 12.01.2019 р. по 12.06.2019 р.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 664 Цивільного кодексу України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно до статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Прийнявши товар без зауважень і не висловивши письмових вимог передати супровідні документи на товар, відповідач не вправі посилатися на те, що він не міг виконати своє зустрічне зобов`язання з оплати товару. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не звертався до позивача з вимогою надати документи, передбачені пунктом 3.6 договору, чи відмовився від договору у зв`язку з їх ненаданням або повернення на цій підставі товару, тож доводи апелянта про відсутність у нього обов`язку оплатити товар є неспроможними.

Твердження апелянта про відсутність обов`язку оплати товару, оскільки такий ним не був реалізований, то колегія суддів відхиляючи такі доводи враховує, що у відповідності до пункту 7.13 договору покупець підтвердив наявність і розмір невиконаних ним грошових зобов`язань у акті звірки взаєморозрахунків і не подав доказів, що такий товар ним не реалізований і готовий до повернення постачальнику та останній повідомлений про це.

Враховуючи наведене та те, що згідно з актом розрахунків у відповідача перед позивачем станом на 31.01.2019 р. наявна заборгованість у розмірі 106 036,42 грн., суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення з відповідача 1 321,63 грн. 3 % річних нарахованих за період прострочення з 12.01.2019 р. по 12.06.2019 р. та 3 287,11 грн. інфляційних втрат з лютого 2019 року по травень 2019 року, слід зазначити наступне.

Нормами статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені розрахунки, апеляційний господарський суд встановив, що нараховані позивачем 3 % річних у розмір 1 028,41 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 287,11 грн. за період прострочення з 15.02.2019 р. по 12.06.2019 р., є такими, що ґрунтуються на нормах законодавства України, тож позов в цій частині підлягає задоволенню. В решті стягнення 293,22 грн. 3 % річних судом першої інстанції правомірно відмовлено, оскільки позивачем помилково визначено початок періоду нарахування з 12.01.2019 р., тоді як строк оплати згідно пункту 7.9 договору, з 15.02.2019 р.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновками господарського суду Київської області, отже підстав для скасування або зміни рішення від 25.09.2019 р. у справі № 911/1498/19 не вбачається; рішення в частині відмови у задоволенні стягнення з відповідача 15 752,00 грн. пені, апелянтом не оскаржувалось.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Рітейл Центр" на рішення господарського суду Київської області від 25.09.2019 р. у справі № 911/1498/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 25.09.2019 р. у справі № 911/1498/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/1498/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.01.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова