ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.01.2020 р. Справа № 914/96/20

Суддя Господарського суду Львівської області Мороз Н. В. розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-70» (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 70, ) від 11.01.2020 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вальчук Романа Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) - 10 800, 00 грн. заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст. 151 ГПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір в розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як доказ сплати судового збору заявником до заяви про видачу судового наказу долучено оригінал платіжного доручення від 03.01.2020 № 67 про сплату 210, 20 грн. судового збору за подання позову до Господарського суду Львівської області, із реквізитів якого (графи про рахунок отримувача) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір на рахунок № UA6083083.

Положеннями ст. 9 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Платіжними реквізитами для перерахування судового збору за подання позову до Господарського суду Львівської області у 2020 році є: отримувач коштів - УКуЛичак.р мЛьв./Личаківський/22030101, код отримувача - 38007620, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA3013006, код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: *;101;________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом __________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа).

Виходячи з наведеного суд встановив, що заявником сплачено судовий збір згідно платіжного доручення від 03.01.2020 № 67 на невірний рахунок отримувача коштів, в результаті чого вказане платіжне доручення не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належних чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України). Так п. 5. 27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, визначено, що вiдмiтку про засвiдчення копiї документа складають зi слiв "Згiдно з оригiналом", назви посади, особистого пiдпису особи, яка засвiдчує копiю, її iнiцiалiв та прiзвища, дати засвiдчення копiї i проставляють нижче реквiзиту 23 - пiдпису. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не можуть братися судом до уваги.

Всупереч зазначеному, заявником долучено до заяви про видачу судового наказу копії документів, які не завірені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 25.12.97р. №9-3П, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовної заяви та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 147, 150, 151, 152, 153, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-70» у видачі судового наказу за заявою від 11.01.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Мороз Н.В.