ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2797/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Кулаковій С.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Астор Корп», м. Бориспіль Київської області,

про стягнення 21 000,00 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс», м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 08.11.2019 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Астор Корп», м. Бориспіль в якому просить суд стягнути з відповідача 21 000,00 грн. авансу, сплаченого на підставі рахунку на оплату №607 від 20.08.2019, а також понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 12.11.2019 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №911/2797/19, постановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою постановлено, що відповідач має право подати відзив протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі, встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву, встановлено відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відповіді.

29.11.2019 від товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» до господарського суду Київської області надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки станом на 14.01.2020 відповідач відзив на позов не подав, не заявив клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Так, між ТОВ «Термосантехсервіс» та ТОВ «Астор Корп» була досягнута домовленість про поставку двох битовок будівничих Б600 (6050Ч2450Ч2590 мм, мет. каркас, утеплення 80 мм, 1 вікно, 1 двері електрика) з послугою перевезення по м. Київ відповідачем та оплату поставленого товару позивачем.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №607 від 20.08.2019 на суму 42 000,00 грн. в оплату поставки двох битовок будівничих Б600 (6050Ч2450Ч2590 мм, мет каркас, утеплення 80 мм, 1 вікно, 1 двері електрика) з послугою перевезення по м. Київ. Суд бере до уваги, що на бланку рахунку зазначено, що товар відпускається за фактом надходження коштів на рахунок постачальника самовивозом.

Разом із тим, до суми рахунку №607 від 20.08.2019 включена 3 000,00 грн. вартості доставки в м. Київ 20.08.2019, відтак, судом встановлено факт того, що сторонами досягнуто згоди про поставку товару постачальником ТОВ «Астор Корп» з доставкою до м. Київ 20.08.2019.

Позивач платіжним дорученням від 20.08.2019 №4738 перерахував відповідачу як постачальнику 21 000,00 грн. з призначенням платежу «часткова оплата за битовки будівничі згідно рах №607 від 20.08.2019 у сумі 17 500,00 грн., ПДВ 20% 3 500,00 грн.».

Оскільки зміст договору вбачається з документів, якими обмінялися сторони (рахунок-фактура, платіжне доручення) суд робить висновок про те, що сторони не порушили вимог частини першої статті 208 Цивільного кодексу України щодо письмової форми укладання правочинів між юридичними особами, та у відповідності до ст. 638 ЦК України досягли домовленості з усіх його істотних умов, а за правовим змістом відносини сторін є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом укладеного від позивачем та відповідачем договору поставка мала відбутися 20.08.2019 силами постачальника. Позивач твердить, що поставка здійснена не була.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суду не подано доказів того, що відповідач здійснив поставку товару повністю чи частково, хоча суд ухвалою суду від 12.11.2019 зобов`язував відповідача подати докази поставки товару.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд бере до уваги той факт, що позивач не здійснив повної оплати рахунку №607 від 20.08.2019 на суму 42 000,00 грн., а сплатив лише частину коштів в сумі 21 000,00 грн.

Разом із тим, по-перше, сторонами обумовлено дату поставки 20.08.2019, а згідно з приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

По-друге, відповідно до частини 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Інше договором між сторонами не встановлено.

По-третє, в розумінні частини 3 ст. 538 ЦК України право на зупинення виконання свого обов`язку, відмову від виконання частково або в повному обсязі у постачальника було б наявне лише у випадку повного невиконання покупцем обов`язку з оплати, або за наявності очевидних підстав вважати, що оплата взагалі не буде виконана. Разом із тим, 20.08.2019 покупцем здійснено часткову оплату товару в сумі 21 000,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого обов`язку зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного варіанту правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Так, ТОВ «Термосантехсервіс» зверталось до ТОВ «Астор Корп» з претензією від 16.09.2019, у якій вимагало у семиденний термін з дня отримання претензії перерахувати кошти в сумі 21 000,00 грн. Докази надіслання претензії від 16.09.2019 залучені до матеріалів справи.

Суд зазначає, що днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Згідно витягу з сайту Укрпошти відстеження поштових відправлень, суд встановив, що поштове відправлення, яким позивач направляв претензію, відповідач не отримав і відправлення повернуто позивачу 15.10.2019.

Відтак датою отримання відповідачем претензії від 15.10.2019 слід вважати 15.10.2019.

Доказів поставки товару обумовленого договором, доказів повернення коштів згідно претензії позивача суду не подано, як не подано і доказів надання обґрунтованої відповіді на претензію.

За таких обставин, суд встановив факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки, строк виконання яких настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 21 000,00 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідачем на момент прийняття рішення не надано документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ «Термосантехсервіс» до ТОВ «Астор Корп» про стягнення вказаної суми боргу, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

У відповідності до частини другої статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

У позовній заяві позивач твердить, що очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 150,00 грн., та вказує, що детальний розрахунок буде надано позивачем після відкриття провадження у справі. До позову додано копію договору про надання правової допомоги №19/41 від 01.11.2019, укладеним з адвокатським бюро «Олега Горецького», відповідно до якого розмір гонорару, якій клієнт має сплатити адвокатському бюро за надання правової допомоги під час розгляду справи у суді першої інстанції становить 15% від ціни позову (пункт 3.2). Підставою для оплати гонорару є наступні документи: 1) звіт про виконану роботу та витрачений час, 2) акт приймання-передачі послуг, підписаний сторонами; 3) рахунок-фактура (пункт 3.5).

Суду не подано ані документів, зазначених у пункті 3.5 договору, ані детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат (частина 3 ст. 126 ГПК України), ані платіжних документів про сплату гонорару, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави включати до судових витрат 3 150,00 грн. на професійну правову допомогу, оскільки вказані витрати не підтверджені належними доказами відповідно до вимог ст. 126 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 191, 231, 233, 236-238, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Астор Корп» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 2/14, офіс 14, код 40679433)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» (01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Михайлівська, буд. 19,кв.8, код 33447996)

21 000,00 грн. (двадцять одну тисячу гривень нуль копійок) основного боргу,

1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 17.01.2020.

Суддя О.В. Конюх