ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" січня 2020 р.Справа № 922/3633/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву (вх. № 202 від 08 січня 2020 року) Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 149; )
до Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, б. 2; )
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківводоканал", в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" вартість послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 17 486 393,36 грн., з яких: тарифна складова у розмірі 14 571 994,45 грн. та ПДВ 20 % сумі 2 914 398,91 грн., а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі №922/3633/19 за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 04 грудня 2019 року.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04 грудня 2019 року відкладено підготовче засідання на 15 січня 2020 року.

08 січня 2020 року Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 202 від 08 січня 2020 року) про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову в сумі 17 486 393,36 грн. та 262 296,00 грн. суму судового збору, які наявні на всіх банківських рахунках відповідача, відповідно до зазначених реквізитів рахунків: НОМЕР_1 в AT «МЕГАБАНК» м. Харків, МФО 351629; НОМЕР_2 в AT «МЕГАБАНК» м. Харків, МФО 351629; НОМЕР_3 в ЗAT «Альфа-Банк» м. Київ, МФО 300346; НОМЕР_4 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011; НОМЕР_5 в Філії AT "Укрексімбанк" м. Харків, МФО 351618; НОМЕР_8 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011; НОМЕР_6 у ВАТ "Інпромбанк" м. Харків, МФО 351878; НОМЕР_9 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, НОМЕР_7 в AT «МЕГАБАНК» м. Харків, МФО 351629, а також на рахунках в інших банківських та фінансових установах, в тому числі, що знаходяться на рахунках відокремлених підрозділів (філій) відповідача КП «Харківводоканал», які будуть виявлені під час виконання ухвали суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Акціонерне товариство "Харківобленерго" зазначає, що окрім справи №922/3633/19 у господарському суді Харківської області розглядається справа №922/3709/19 за позовом AT «Харківобленерго» до КП «Харківводоканал» про стягнення боргу за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1,01 від 01.01.2019 за період з січня по серпень 2019 в сумі 67 597 552,44 грн. та судовий збір 672 350,00 грн. Крім того КП «Харківводоканал» свідомо продовжує ухилятися від виконання договірних зобов`язань щодо сплати послуг з надання розподілу електричної енергії за договорами № 4 та № 1,01 в зв`язку з чим, загальний борг тільки за надання послуг з розподілу станом на 01.12.2019 складає 24 263 005,11 грн. (за договором з надання послуг 3 розподілу е/е № 4) та 89 851 262,27 грн. (за договором з надання послуг з розподілу е/е № 1,01) - і все це стосується заборгованості що виникла у КП «Харківводоканал» протягом 2019 року. Разом з тим, за останні 4 роки відповідач не виконував належним чином умов договорів про постачання електричної енергії та продовжує нехтувати своїм обов`язком щодо належного виконання існуючих договірних зобов`язань за договорами про надання послуг з розподілу електричної енергії, безпідставно на власний розсуд, ігноруючи права позивача, проводить розрахунки та фактично сам встановлює собі тариф за яким і розраховуються (не в повному обсязі), у зв`язку з чим у позивача є підстави вважати, що, така позиція відповідача може зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Разом з тим, позивач, на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, надав постанову Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, довідки про стан заборгованості відповідача станом на 01.12.2019 та роздруківка виконавчих проваджень станом на 24.12.2019.

Суд, розглянувши заяву (вх.№202 від 08 січня 2020 року) Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову, виходить з наступного.

Частиною 1 статті 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, п.6.15 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області визначено, що заява про забезпечення позову (доказів), подана після подачі позовної заяви передається раніше визначеному судді по справі. У випадку відсутності судді в день надходження цієї заяви вона не підлягає автоматизованому розподілу, питання щодо її розгляду вирішується суддею після виходу судді на роботу.

Пунктом 2 статті 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вказано у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.122011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом з цим, виходячи з аналізу Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення позову обґрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов`язковим.

Проаналізувавши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Комунальному підприємству "Харківводоканал" в межах суми позову, які знаходяться на всіх банківських рахунках відповідача, суд дійшов висновку, що заявником жодним чином не обґрунтовано вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення у разі невжиття заходів забезпечення позову. Крім цього заявником не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій направлених на ухилення від виконання рішення по справі у разі задоволення позову.

Разом з тим, суд зазначає, що заявником не виконано вимоги пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, а саме не надано пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Комунального підприємства "Харківводоканал".

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 136-140, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 202 від 08 січня 2020 року) Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу, відповідно до частини 8 статті 140 ГПК України, може бути оскаржено в порядку, передбаченому статтями 254, 255 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвала підписана 13 січня 2020 року.

Суддя Т.О. Пономаренко