Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/874/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Андишули Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСАД ЕКСПО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "РАНГ"

про стягнення заборгованості в сумі 1 930 грн 00 коп.,

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАСАД ЕКСПО" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "РАНГ" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 930 грн 00 коп. Також позивач просив суд покласти на відповідача 1 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАСАД ЕКСПО", товару.

Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСАД ЕКСПО" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 13 січня 2020 року.

28 грудня 2019 року від позивача на адресу суду надійшла заява від 24 грудня 2019 року про уточнення позовних вимог (а.с. 37), згідно якої останній уточнює позовні вимоги, вказавши місцезнаходження позивача згідно інформації та виписки Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У судове засідання 13 січня 2020 року позивач не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення відповідних поштових відправлень № 749, № 730 (а.с. 35-36). Однак, 13 січня 2020 року від позивача на електронну адресу суду надійшла заява від 8 січня 2020 року про розгляд справи без участі останнього (а.с. 42). Також в даній заяві позивач повідомив, що станом на 8 січня 2020 року ціна позову не змінилася.

Відповідач у судове засідання 13 січня 2020 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 757 (а.с. 34). Крім того, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 13.01.2020 р., та заяву позивача від 8 січня 2020 року, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 13 січня 2020 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фасад Експо" згідно видаткової накладної від 8 липня 2019 року № 746 поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "ІБК "РАНГ" будівельні матеріали на загальну суму 1 930 грн 00 коп. (а.с. 11).

Зазначена видаткова накладна підписана повноважними представниками сторін без заперечень та зауважень, зокрема, щодо кількості та якості товару, та скріплена печатками юридичних осіб.

Однак, як зазначає позивач, відповідач не здійснив оплати за поставлений товар.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує про наявність заборгованості в сумі 1 930 грн 00 коп. перед позивачем, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 30.07.2019 р., який підписаний боржником (а.с. 12).

19 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фасад Експо" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "РАНГ" з вимогою про оплату за поставлений товар від 4 листопада 2019 року № 2 (а.с. 19), в якій вимагало протягом 7 днів з дня отримання вимоги перерахувати суму боргу в розмірі 1 930 грн 00 коп. Вказана вимога отримана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "РАНГ" особисто 19.11.2019 р., що підтверджується підписом останнього на вимозі від 4 листопада 2019 року № 2.

Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що відповідач не оплатив за поставлений товар, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості в сумі 1 930 грн 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частини 1 статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частиною 2 статті 642 ЦК України).

Враховуючи викладене, на підставі наявних у справі матеріалів судом встановлено, що між сторонами укладений договір поставки у спрощений спосіб, за яким позивач поставив товар на загальну суму 1 930 грн 00 коп., а відповідач вказаний товар прийняв в повному обсязі, що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною. Доказів повної або часткової оплати товару матеріали справи не містять.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, обов`язок відповідача по оплаті товару виник після прийняття ним товару та підписання видаткової накладної, однак докази здійснення відповідачем оплати за поставлений товар матеріали справи не містять.

Крім того, як було встановлено судом вище, позивач звертався до відповідача з вимогою оплатити поставлений товар, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Факт невиконання зобов`язання відповідача перед позивачем щодо оплати товару на суму 1 930 грн 00 коп. підтверджено доказами наявними в матеріалах справи та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСАД ЕКСПО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "РАНГ" про стягнення заборгованості в сумі 1 930 грн 00 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 1 921 грн 00 коп.

Також позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу, що складають 1 000 грн 00 коп.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого 30 серпня 2019 року Серія ВЛ № 1161 та ордер про надання правової допомоги серія АС № 1002154 від 24 грудня 2019 року (20, 40).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1-4 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Заявляючи вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надає копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 листопада 2019 року, укладеного між позивачем, як Замовником, та адвокатом Юрковською Ольгою Юріївною, як Виконавцем, Акт виконаних робіт від 22 листопада 2019 року, додаток до Акту виконаних робіт від 22.11.2019 року та платіжне доручення від 25 листопада 2019 року № 4885 (а.с. 21-24).

Відповідно до умов п. 1.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 листопада 2019 року Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати від імені замовника наступні юридичні дії, а саме: підготовки позовних заяв до господарських судів про стягнення заборгованості із контрагентів ТзОВ "Група компаній "Бекон", ТзОВ "ІБК "РАНГ".

Згідно п. 3.1. договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 листопада 2019 року оплата послуг Виконавця (гонорар) за даним договором визначається за домовленістю сторін та встановлюється в додатку до даного договору (в рахунку-фактурі, акті наданих послуг).

Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 01.05.2020 року (п. 5.1. договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 листопада 2019 року).

Згідно платіжного доручення від 25 листопада 2019 року № 4885 позивач сплатив адвокату Юрковській Ользі Юріївні 1 000 грн 00 коп. з призначенням платежу - за надання правової допомоги.

Отже суд вважає доведеними понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн 00 коп., які відповідно до вимог ст. 129 ГПК України з огляду на задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "РАНГ" (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 62Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСАД ЕКСПО" (43017, м. Луцьк, вул. Марка Вовчка, буд. 72, кв. 3, ) заборгованість в сумі 1 930 (одна тисяча дев`ятсот тридцять) грн 00 коп., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп. та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20 січня 2020 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2-3 - позивачу рекомендованим (43023 , м. Луцьк, вул. Конякіна, 16А; 43017, м. Луцьк, вул. Марка Вовчка, буд. 72, кв. 3 );

4 - відповідачу рекомендованим (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 62Г).