РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2020Справа № 910/13395/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЦК "Київбуд"
простягнення 94 121 грн 13 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦК "Київбуд"" про стягнення 94 121 грн 13 коп. заборгованості за договором про надання послуг спецтехнікою, механізмами від 09.07.2018 № АБУ/090718/1317/ССВ, в тому числі: 66 064 грн 00 коп. основної заборгованості, 1 895 грн 00 коп. 3 % річних, 4 473 грн 23 коп. інфляційних втрат та 21 688 грн 90 коп. пені.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг спецтехнікою, механізмами від 09.07.2018 № АБУ/090718/1317/ССВ не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 66 064 грн 00 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань, позивачем нараховано 1 895 грн 00 коп. 3 % річних, 4 473 грн 23 коп. інфляційних втрат та 21 688 грн 90 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/13395/19, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.10.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 на підставі частини 11 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву залишено без руху.

27.12.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на підтвердження усунення недоліків позовної заяви.

Станом на 08.01.2020 відповідачем вимог ухвали суду від 30.09.2019, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі отримано останнім 08.10.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 019.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" (виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦК "Київбуд" (замовник за договором) укладено договір про надання послуг спецтехнікою, механізмами № АБУ/090718/1317/ССВ, відповідно до умов якого виконавець надає замовнику послуги щодо експлуатації будівельних машин і механізмів для виконання земляних та будівельно-монтажних робіт (далі по тексту «техніка») на будівельних об`єктах замовника, а замовник приймає виконані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 2.1. договору послуги щодо експлуатації техніки надаються виконавцем виключно на умовах передоплати згідно п.п. 3.4. договору за заявкою замовника, яка направляється у письмовому вигляді. В заявці зазначається місце проведення робіт, тип необхідної техніки, дату початку робіт, термін роботи, погоджена сторонами вартість послуг виконавця за цим договором та вартість доставки техніки на будівельний об`єкт замовника і її повернення. А також ніші умови, які ускладнюють процес експлуатації (в разі їх наявності).

Відповідно до пункту 2.2. договору час фактичного надання послуг фіксується уповноваженими на те представниками сторін (час початку та закінчення надання послуги) в змінному рапорті виконавця та/або талоні замовника або товарно-транспортних накладних або інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

Пунктом 2.7. договору визначено, що по закінченню місяця, в якому було надано послуги техніки сторонами складається акт наданих послуг.

За умовами пункту 3.1. договору вартість послуг виконавця за цим договором встановлюється у додатках до даного договору з урахуванням ПДВ за 1 годину роботи техніки. Оплата праці персоналу, що обслуговує техніку входить до ціни послуги.

Відповідно до пункту 3.5. договору остаточний розрахунок оплата за надані послуги проводиться замовником на підставі виставлених рахунків виконавця шляхом перерахування 100 % грошових коштів на зазначений в договорі розрахунковий рахунок виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг та/або талону замовника або товарно-транспортних накладних, інших документів підтверджуючих надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

Згідно з пунктом 3.6. договору підтвердженням виконання робіт є рапорт виконавця, належним чином складений та підписаний уповноваженою особою замовника, що здійснює контроль за проведенням робіт або акт прийому-передачі наданих послуг, товарно-транспортні накладні, інші документи, які підтверджують надання послуг (шляхових листів, нарядів тощо).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов1язань за цим договором. Якщо жодна із сторін за 10 (десять) календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору не повідомить іншу сторону про його припинення, то даний договір зберігає свою силу для сторін (пролонгується) на наступний календарний рік на тих же самих умовах. (пункти 9.1., 9.3. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, позивач надав послуги, а відповідач без заперечень їх прийняв, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів наданих послуг від 17.08.2018 № 7770 на суму 38 100 грн 00 коп., від 22.08.2018 № 8449 на суму 6 300 грн 00 коп., від 27.08.2018 № 7771 на суму 3 125 грн 00 коп., від 29.08.2018 № 8438 на суму 29 000 грн 00 коп. та від 01.10.2018 № 10011 на суму 5 200 грн 00 коп. Загальна сума наданих послуг складає - 81 725 грн 00 коп.

Позивач стверджує, що відповідач лише частково оплати надані позивачем послуги на суму 15 661 грн 00 коп.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати отриманих послуг згідно з договором про надання послуг спецтехнікою, механізмами № АБУ/090718/1317/ССВ від 09.07.2018, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 66 064 грн 00 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг на суму 66 064 грн 00 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати отриманих послуг за договором про надання послуг спецтехнікою, механізмами № АБУ/090718/1317/ССВ від 09.07.2018 та факту наявності заборгованості за отримані послуги у розмірі 66 064 грн 00 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 66 064 грн 00 коп.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 895 грн 00 коп. 3 % річних, 4 473 грн 23 коп. інфляційних втрат та 21 688 грн 90 коп. пені за період прострочення з 05.10.2018 по 19.09.2019.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За порушення грошових зобов`язань щодо пені застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пункту 6.2. договору у разі прострочення сплати послуг виконавця більш ніж на 10 (десять) календарних днів замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 6.2. договору та захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 21 688 грн 90 коп. за період прострочення з 05.10.2018 по 19.09.2019.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок пені є неправильним, оскільки позивачем, неправильно визначено день початку прострочення обов`язку з оплати наданих послуг (по кожному акту здачі-приймання робіт (надання послуг) окремо), а також в порушення норм статті 232 Господарського кодексу України період нарахування пені виходить за межі шестимісячного строку.

За перерахунком суду (не виходячи за межі заявленого позивачем періоду та з урахуванням статті 232 Господарського кодексу України), сума пені за прострочення оплати наданих послуг становить 11 879 грн 56 коп., в тому числі:

- 5 298 грн 51 коп. - сума пені, нарахована за період з 05.10.2018 по 22.02.2019 за прострочення оплати 38 100 грн 00 коп. згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 17.08.2018 № 7770;

- 907 грн 20 коп. - сума пені, нарахована за період з 05.10.2018 по 27.02.2019 за прострочення оплати 6 300 грн 00 коп. згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 22.08.2018 № 8449;

- 450 грн 00 коп. - сума пені, нарахована за період з 05.10.2018 по 27.02.2019 за прострочення оплати 3125 грн 00 коп. згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.08.2018 № 7771;

- 4 290 грн 41 коп. - сума пені, нарахована за період з 05.10.2018 по 03.03.2019 за прострочення оплати 29 000 грн 00 коп. згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.08.2018 № 8438;

- 933 грн 44 коп. - сума пені, нарахована за період з 05.10.2018 по 04.04.2019 за прострочення оплати 5 200 грн 00 коп. згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.10.2018 № 10011;

Отже, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 21 688 грн 90 коп. підлягають частковому задоволенню на суму 11 879 грн 56 коп.

Щодо вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 1 895 грн 00 коп. та інфляційних втрат у розмірі 4 473 грн 23 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов`язання за договором за договором про надання послуг спецтехнікою, механізмами № АБУ/090718/1317/ССВ від 09.07.2018, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду у розмірі 11 879 грн 56 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повному обсязі за розрахунком позивача у розмірі 1 895 грн 00 коп. та 4 473 грн 23 коп. відповідно.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦК "Київбуд"" (вул. Пітерська, 5, м. Київ, 03087, ідентифікаційний код 39538465) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" (вул. Богдана Хмельницького, 17/52, поверх 4, м. Київ, 02000, ідентифікаційний код 37354345) заборгованість у розмірі 66 064 (шістдесят шість тисяч шістдесят чотири) грн 00 коп., 11 879 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 56 коп. пені, 1 895 (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять) грн 00 коп. 3 % річних, 4 473 (чотири тисячі чотириста сімдесят три) грн 23 коп. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн 79 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька