УХВАЛА

м. Київ

15.01.2020Справа № 910/12059/19
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"

до Приватного акціонерного товариства"Страхова компанія "АРКС"

про стягнення 42 542,26 грн.

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичак О.М. за участю секретаря судового засідання

Смігунова В.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Вусо" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про стягнення 42 542,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування, згідно Договору добровільного страхування наземного транспортну № 4-01 від 11.01.2018, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого є винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в сумі 42 542,26 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12059/19. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 10.10.2019.

30.09.2019 відповідачем подано відзив на позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/12059/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання у справі № 910/12059/19 призначено 04.12.2019.

22.11.2019 представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судове засідання 04.12.2019 представники сторін не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 15.01.2020, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 15.01.2020 представники сторін не з`явились.

Представником відповідача 11.01.2020 через відділ діловодства суду було подано клопотання про відкладення судового засідання. Суд без виходу до нарадчої кімнати, на місці ухвалив відмовити у його задоволенні, у зв`язку із тим, що відповідач не навів жодних поважних причин для неявки, крім того він не позбавлений можливості залучити іншого представника, а також суд звертає увагу на неодноразову неявку представника відповідача у судове засідання.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд: вирішує питання про призначення експертизи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової експертизи, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд здійснює дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями "proprio motu", щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Пункт 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України визначає, що підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів..

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006 Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача різниці у розмірі 42 542,26 грн., між сумою у розмірі 64 429,53 грн., виплаченою позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 4-01 від 11.01.2018 та сумою у розмірі 19 887,27 грн., відшкодованою відповідачем, як особою, у якої застрахована цивільно-правова відповідальність внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого, 23.01.2018 вчинено ДТП.

На підтвердження вартості завданого власнику транспортного засобу марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 шкоди у розмірі 64 429,53 грн., внаслідок ДТП, яка сталась 23.01.2018, позивачем надано до матеріалів справи рахунки на оплату, виставлені станціями технічного обслуговування та докази, в підтвердження їх оплати.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що в результаті розслідування обставин ДТП, що мала місце 23.01.2018, встановлено, що передня права фара транспортного засобу марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 вже була пошкоджена, в підтвердження чого, відповідачем надано копії матеріалів адміністративної справи № 127/19482/17, в зв`язку з чим, її вартість не має бути включена, при визначені вартості збитку, завданого внаслідок ДТП, яка сталась 23.01.2018.

При цьому, відповідач заперечуючи проти позову, зазначає, що з наданих позивачем доказів, не можливо визначити вартість передньої правої фари.

У даному випадку суд враховує наявність суперечливих доводів сторін щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, відсутності у матеріалах справи звіту про оцінку транспортного засобу, складеного у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395, а також факт того, що розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку повинен бути підтверджений належним засобом доказування, у зв`язку з чим вважає, що без призначення автотоварознавчої експертизи, в даному випадку, неможливо прийняти обґрунтоване та справедливе рішення.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Так, за приписами ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Судовому експерту забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Таким чином, з`ясувавши обставини й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для об`єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання, а тому слід призначити у справі експертизу.

Враховуючи, що сторонами не погоджено за взаємною згодою експертну установу, проведення експертизи суд доручає Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Оплату експертизи, згідно з виставленим рахунком, покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Призначити у даній справі комплексну судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

2. На вирішення експерта поставити наступне питання:

Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , який було пошкоджено внаслідок ДТП, яка сталась 23.01.2018 в м. Вінниця, по вул. Келецькій, 130а, за участю автомобіля марки «Suzuki» державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 23.01.2018?

3. Витрати за проведення експертизи покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Провадження по справі № 910/12059/19 зупинити до одержання результатів експертизи.

6. Матеріали справи надіслати до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Згідно ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 17.01.2020.

Суддя О.М. Спичак