РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 м. Київ Справа № 910/15793/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-ЕРА";

до: державного підприємства "ДЕРЖАВНИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМБІНАТ УПРАВЛІННЯ СПРАВАМИ АПАРАТУ ВЕРХОВНОЇ РАДИ УКРАЇНИ";

про: стягнення 115.039,36 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-ЕРА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ДЕРЖАВНИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМБІНАТ УПРАВЛІННЯ СПРАВАМИ АПАРАТУ ВЕРХОВНОЇ РАДИ УКРАЇНИ" (далі - відповідач) про стягнення 115.039,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 01.07.2018 № 45, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 115.039,36 грн., з яких: 85.000,00 грн. - основна заборгованість, 22.650,00 грн. - пеня, 2.439,86 грн. - 3 % річних та 4.949,50 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15793/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір від 01.07.2018 № 45 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач доручає, а позивач зобов`язується цілодобово здійснювати охорону офісного приміщення відповідача відповідно до умов Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акта прийому-передачі виконаних робіт.

Положеннями п. 4.3 Договору передбачено, що розрахунок послуг за Договором здійснюється відповідачем за безготівковим розрахунком на поточний банківський рахунок позивача в національній валюті не пізніше третього робочого дня місяця, наступного за розрахунковим місяцем, але не раніше наступного дня за днем надання позивачем відповідачу підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до пункту 5.2 Договору, при невиконанні умов п. 4.3 Договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення зобов`язання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором на загальну суму 105.000,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- за серпень 2018 на суму 25.000,00 грн.;

- за вересень 2018 на суму 25.000,00 грн.;

- за листопад 2018 на суму 25.000,00 грн.;

- за грудень 2018 на суму 30.000,00 грн.

Проте, відповідачем здійснено погашення заборгованості частково, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 85.000,00 грн., а саме:

- за серпень 2018 на суму 5.000,00 грн.;

- за вересень 2018 на суму 25.000,00 грн.;

- за листопад 2018 на суму 25.000,00 грн.;

- за грудень 2018 на суму 30.000,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 22.650,00 грн., а також стягнення 3 % річних в сумі 2.439,86 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.949,50 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором на суму 85.000,00 грн. підтверджена первинними документами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості підлягають задоволенню повністю в сумі 85.000,00 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені за порушення грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем заявлена до стягнення сума пені в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення зобов`язання, враховуючи п. 4.3 укладеного між сторонами спору Договору в сумі 22.650,00 грн.

Проте, приписами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону (Стаття 1. Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін), обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приймаючи до уваги положення пункту 4.3 Договору, прострочення відповідачем зобов`язання за актом (за грудень 2018 на суму 30.000,00 грн.) почався з 08.01.2019.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 4.317,54 грн., за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нарахована пеня:

Акт здачі прийняття робітСума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення (грн.)
за грудень 201830.000,0008.01.2019 - 25.04.201910818 %3.195,62
за грудень 201830.000,0026.04.2019 - 03.06.20193917,5 %1.121,92
Загальна сума пені складає 4.317,54

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2.439,86 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.949,50 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "ДЕРЖАВНИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМБІНАТ УПРАВЛІННЯ СПРАВАМИ АПАРАТУ ВЕРХОВНОЇ РАДИ УКРАЇНИ" (01021, м.Київ, ВУЛ. ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 5, ідентифікаційний код: 21586524) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-ЕРА" (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 24/1, ідентифікаційний код: 33053342) основну заборгованість в сумі 85.000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп., пеню в сумі 4.317 (чотири тисячі триста сімнадцять) грн. 54 коп., 3 % річних в сумі 2.439 (дві тисячі чотириста тридцять дев`ять) грн. 86 коп., інфляційні втрати в сумі 4.949 (чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 50 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац