ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020м. ДніпроСправа № 904/4168/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: Шиян В.В.;

від відповідача: Кім Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (м.Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добра Справа" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 113 654 грн. 85 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добра Справа" (далі - відповідач) заборгованість за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 113 654 грн. 85 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивачем з метою здійснення контролю якості стічних вод здійснено відбір проб стічних вод підприємства відповідача, про що було складено відповідні акти від 26.10.2016, від 17.10.2017 та від 12.06.2018. За результатами проведеного лабораторного аналізу виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що підтверджується відповідними протоколами вимірювання показників складу та властивостей стічних вод та у зв`язку з цим проведено розрахунки величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за кожним із вказаних актів та, відповідно, виставлені такі рахунки: № 102336 від 30.11.2016 на суму 15 636 грн. 66 коп. (який частково було оплачено відповідачем; залишок заборгованості складає 5 036 грн. 66 коп.), рахунок № 102556 від 30.11.2017 на суму 102 800 грн. 95 коп. та рахунок № 75736 від 31.08.2018 на суму 5 817 грн. 24 коп., які у добровільному порядку відповідачем у повному обсязі не були оплачені, що і стало причиною зверненні із позовом до суду.

Ухвалою суду від 18.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 07.10.2019.

У судове засідання 07.10.2019 з`явився представник позивача; представник відповідача у вказане судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Судом було зауважено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, оскільки поштове повідомлення про отримання ним ухвали суду від 18.09.2019, як і сам конверт, до суду не повернулися. З метою встановлення належності повідомлення відповідача судом здійснено відстеження поштового відправлення суду на адресу відповідача, шляхом формування витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання вказаного поштового відправлення суду, а також виготовлялась копія реєстру № 270 на відправку рекомендованої пошти з повідомленням від 19.09.2019, які долучені до матеріалів справи. При цьому, з вказаних доказів вбачається, що станом на 07.10.2019 відправлення з ухвалою суду від 18.09.2019 не вручено відповідачу під час доставки 25.09.2019 ("інші причини") (а.с.69-70).

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи, з метою надання можливості відповідачу скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності.

Так, ухвалою суду від 07.10.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 06.11.2019.

Від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх. суду №50597/19 від 05.11.2019).

У судове засідання 06.11.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 06.11.2019 представник відповідача просив суд відкласти розгляд справи на більш пізніший термін, у зв`язку з тим, що про наявність даної справи йому стало відомо лише 05.11.2019, та представник відповідача ще не встиг ознайомитися з матеріалами справи; просив суд надати час для вивчення отриманих документів та підготовки відзиву на позовну заяву.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, ухвалою суду від 06.11.2019 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та призначити її розгляд у підготовчому засіданні на 04.12.2019.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 54092/19 від 25.11.2019), в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне:

- КП "Дніпроводоканал" під час складання спірних актів не було дотримано порядку відібрання проб, який визначено правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська;

- відповідно до Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконкому міської ради від 19.02.2015 № 129, а саме пункту 7.4.: перелік визначених інгредієнтів, місця, періодичність відбору проб (графіки) мають бути погоджені підприємствами з водоканалом, а методики проведення аналізів - з органами державного нагляду з охорони навколишнього природного середовища (державною екологічною інспекцією);

- відповідно до даного положення Правил визначено обов`язковість складання при відібранні проби акту, форма якого наведена у додатку номер 3, а також акту відбору стічних вод, форма якого наведена у додатку номер 5;

- проте, до суду позивачем надано лише акт відбору стічних вод за формою 5, який не містить інформації про колектор, до якого відбувається скидання стічних вод; об`єм стоків; систему каналізації; наявність очисних споруд; лабораторний контролю стічних вод; місце, час та номер відібраної проби та, у відповідності до положень пункту 7.12 Правил приймання та скиду, самостійно не є підставою для нарахування плати за перевищення граничних нормативів;

- позивачем не дотримано вимог КНД 211.1.0.009-94. Гідросфера, Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод;

- із акту відбору проб, наданого позивачем, очевидно, що відібрання проб на визначення показників БСК та ХСК здійснювалось із порушенням даних вимог, адже у розпорядженні представників КП "Дніпроводоканал" були лише ручний пробовідбірник (один для відібрання проб на всі показники), який був багаторазового використання, що вже є порушенням порядку відбору проб та спростовує належність такого доказу, як протокол вимірювання показників складу та властивостей стічних вод від 17.10.2017, на підставі якого нараховано ТОВ "Добра справа" заборгованість у сумі 102 800 грн. 95 коп.;

- із поданих КП "Дніпроводоканал" документів не вбачається взагалі, чи було дотримано процедуру зберігання проб, чи здійснювалось їх консервування з огляду на те, що вимірювання проводилось понад 5 днів, та чи відповідали способи консервування та компоненти, що були використані, методикам вимірювання конкретних показників;

- у позові відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягується, в якості підтвердження факту нарахування ТОВ "Добра справа" коштів до сплати надано "Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за серпень, вересень, жовтень 2016 року"; "Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за серпень, вересень, жовтень 2017 року"; "Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за квітень, травень, червень 2018 року";

- однак наведений КП "Дніпроводоканал" розрахунок відрізняється від встановленого пунктом 3.1. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, на який є посилання у самому розрахунку, та позивачем не надано жодних пояснень щодо встановлення двох різних об`ємів стічних вод (103,87 м3/міс та 940,13 м3/міс); двох нормативів плати за очищення -2,8643 грн/м3 та 3,6338 грн./м;

- станом на момент проведення другого розрахунку за серпень, вересень, жовтень 2017 року Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, яка була застосована позивачем у 2016 році, втратила свою чинність, і порядок розрахунку плати приймався відповідно до Правил приймання та скиду;

- відповідно до наданих позивачем матеріалів, вимірювання показників складу та властивостей стічних вод здійснювалось лабораторією по контролю якості стічних вод підприємств, компетенція якої нібито підтверджувалась свідоцтвом про атестацію № 57, виданим 24.12.2012 та чинним до 24.12.2017, та свідоцтвом про визнання технічної компетентності № ПЧ 06-2/87-2017, виданим 19.12.2017, чинним до 19.12.2020 ДП "Дніпростандартметрологія";

- проте позивачем не подано ані свідоцтво про атестацію № 57 від 24.12.2012, ані свідоцтва про визнання технічної компетенції від 19.12.2017, внаслідок чого можливість встановлення у вказаної лабораторії компетенції на застосування методів виконання вимірювання, зазначених у поданих протоколах, відсутня.

Від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. суду № 55718/19 від 03.12.2019), в якій він вважає відзив необґрунтованим з огляду на наступне:

- 26.10.2016, 17.10.2017 та 12.06.2018 представниками позивача з метою здійснення контролю якості стічних вод здійснено відбори проб стічних вод підприємства відповідача, про що позивачем кожного разу складалися акти обстеження та відбору. Форма і зміст вказаних актів повністю відповідає актам, що є додатками 3 та 5 до Правил № 129. Зі сторони відповідача в актах відсутні будь-які зауваження з приводу дотримання порядку проведення відбору проб;

- копії актів обстеження та відбору кожного разу вручалися представнику відповідача;

- також слід зазначити, що підставою нарахування плати є наявність перевищень ДК забруднюючих речовин у стічних водах, які виявленні за результатами саме відбору, а не обстеження, як зазначає відповідач;

- так, проби, відібрані зокрема 17.10.2017, для визначення завислих речовин, БСК та ХСК відбиралися за допомогою одного пробовідбірника та розливалися в окремий посуд, як зазначено в акті, без переливу;

- поняття "без переливу" означає, що не можна переливати з однієї тари в іншу, з метою недопущення змішування стічної води, призначеної для вимірювання різних показників, тобто в тару, в яку набрали, наприклад, стічну воду для вимірювання БСК та ХСК не можна переливати стічну воду із тари для завислих речовин. В свою чергу твердження відповідача про те, що кількість пробовідбірників повинна відповідати кількості тари чи то кількості інгредієнтам, по яким проводиться відбір, є результатом невірного розуміння вимог КНД 211.1.0.009-94. Гідросфера та Правил 129, що спростовує заперечення відповідача в цій частині;

- форма вказаного протоколу затверджена Додатком № 7 до Правил № 129. Дана форма містить обов`язкові реквізити які підлягають зазначенню при складанні протоколу за результатами проведених аналізів;

- як вбачається із наданих журналів, аналізи (по інгредієнтам, за якими виявлено перевищення) проводилися у строки, визначені нормативними документами, а отже консервація не проводилася;

- з приводу різних об`ємів та нормативів плати, які позивач використовував при розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за серпень, вересень, жовтень 2016 року, позивач зауважив, що в даному випадку мала місце зміна тарифу за послуги водовідведення і, як наслідок, зміна нормативу плати. Тобто, об`єм 103,87 м. куб. розраховано по нормативу плати 2,8643, а об`єм 940,13 м. куб., відповідно, по нормативу 3,6338 грн.;

- нарахування за серпень, вересень, жовтень 2016 року в розмірі 15 636 грн. 66 коп. відповідач листом від 13.04.2017 № 13/04 визнав та зобов`язувався оплатити, проте вищевказаний обов`язок виконав частково. Так, згідно з довідкою залишок боргу складає 5 036 грн. 66 коп.;

- з приводу коефіцієнта кратності, про який йде мова в пункті 8.12, позивач зазначив, що даний коефіцієнт застосовується у випадку коли БСК дорівнює або перевищує ХСК в 2,5 рази. Тоді коефіцієнт розраховується за формулою, наведеною у вказаному пункті. В даному випадку БСК -5 не перевищував ХСК в 2,5, а отже застосовувалася формула, наведена в пункті 8.8. Правил № 129;

- з приводу об`єму в розмірі 2180 м. куб. відповідач вказав, що відповідно до пункту 8.6. Правил № 129, плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, коли було зафіксоване перевищення ДК. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарні місяці (місяць, в якому відібрана проба, та двох попередніх);

- отже, даний об`єм, у зв`язку з повторним перевищенням відповідачем ДК забруднюючих речовин, взято за три місяці 2017 року - жовтень, вересень та серпень, тобто місяць, в якому відібрана проба та двох попередніх;

- відповідачем у якості доказу відсутності перевищень ДК забруднюючих речовин у власних стічних водах надано протоколи № 170, 171 вимірювань показників якості стічної води, виданий лабораторією моніторингу вод та ґрунтів. Відповідно до даного протоколу стічна вода, яка відібрана 04.04.18, відповідає вимогам Правил № 129. Проте даний протокол не може слугувати належним доказом відсутності перевищень у стічних водах, відібраних 26.10.2016, 17.10.2017 та 12.06.2018, оскільки проби було відібрано в інший час 04.04.2018 та без представників позивача. Тобто відбір проб, який відповідач провів самостійно без участі позивача, та отримані результати аналізів взагалі не мають жодного відношення до даної справи.

У судове засідання 04.12.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

В даному судовому засіданні було зауважено, що суд позбавлений можливості вирішити питання, передбачені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України. Отже, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, ухвалою суду від 04.12.2019 підготовче засідання було відкладено на 16.12.2019.

У підготовче засідання 16.12.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 16.12.2019 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті; ухвалою суду від 16.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.12.2019.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 59865/19 від 23.12.2019), у якому він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з перебуванням єдиного засновника підприємства у відрядженні за межами України та з метою вирішення питання про можливість укладення мирової угоди.

У судове засідання 23.12.2019 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у вказане судове засідання не з`явився, при цьому судом було враховано клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказані обставини, ухвалою суду від 23.12.2019 у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.01.2020.

У судове засідання 15.01.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 15.01.2020 виклав зміст позовних вимог, навів доводи в їх обґрунтування; виклав зміст всіх поданих ним у підготовчому провадженні заяв по суті справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.01.2020 проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 15.01.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору на надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення, строк дії договору, умови надання послуг, наявність порушення правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод у систему каналізації, правомірність розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, наявність підстав для сплати виставлених рахунків, наявність часткової чи повної їх сплати, допущення прострочення оплати виставлених рахунків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення. Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Так, 18.08.2014 між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (далі - водоканал, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добра Справа" (далі - абонент, відповідач) було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 13204 (далі - договір, а.с.10-18), відповідно до умов якого водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - послуги), а абонент оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством. При цьому, сторони керуються Законом України "Про питну воду та водопостачання" від 10.01.2002 № 2918-ІІІ, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведенння в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37 (далі - Правила № 37), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів", затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37 (далі - Інструкція № 37), рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1895 від 25.12.2012 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська", Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30 зі змінами та доповненнями (преамбула та пункт 2.1. договору).

Відповідно до змісту додатка № 2 до договору об`єктами користування водопостачанням та водовідведенням є:

- склад за адресою вул. Г. Сталінграда, 249;

- виробничий цех за адресою вул. Г. Сталінграда, 249-Д (а.с.19).

У пункті 9.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 18.08.2015, а в частині їх оплати - до повного виконання; з моменту набуття чинності договору будь-які діючі до моменту договору, угоду, що укладені сторонами з правовідносин, зо регулюються договором, втрачають чинність крім зобов`язань абонента з оплати .

Доказів розірвання, припинення або визнання недійсним договору сторонами суду не надано.

Як вбачається з наведених судом фактичних обставин, між сторонами склалися відносини з надання послуг по водопостачанню та водовідведенню, які регулюються умовами укладеного договору, нормами Цивільного кодексу України, а також спеціальними актами, зокрема, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (Правила № 37), Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (Правила № 129), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів тощо (про що зазначено у преамбулі договору), та Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядком визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15.01.2018 за № 56/31508 затверджено, у відповідних періодах правовідносин, що є спірними.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3.15. договору абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1895 від 25.12.2012 "Про затвердження правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться у додатку № 4 до договору.

Нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми (пункт 3.16. договору).

Відповідно до пункту 3.19. договору плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксовано перевищення допустимої концентрації.

Відповідно до пункту 4.4. договору абонент зобов`язаний самостійно отримувати від водоканалу два примірника актів рахунків приймання наданих послуг.

У пункті 4.10. договору сторони визначили, що величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції № 37. Така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

У пунктах 7.2.5., 7.2.8. договору сторони погодили, що абонент зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем та іншого обладнання водопостачання та водовідведення абонента представників водоканалу, за наявності в них відповідного посвідчення, для контролю за технічним станом, за рівнем споживання води питної, а також для виконання відключення і обмеження водопостачання та водовідведення; не перешкоджати здійсненню контролю інженерного обладнання в приміщеннях абонента. Не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод.

Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведенню) стічних вод підприємства у систему каналізації м.Дніпропетровська" (далі - Правила).

У пункті 1.7. Правил визначено, що кожне підприємство скидає стічні води в міську каналізаційну систему через окремий випуск з обов`язковим улаштуванням контрольних колодязів, розташованих за межами підприємства в місцях, що мають під`їзді дороги. Об`єднання випусків стічних вод від кількох підприємств дозволяється тільки після контрольного колодязя на випуску кожного підприємства.

Підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та документів. Періодичність відбору контрольних проб - не менш, ніж один раз у півроку (пункт 7.7. Правил).

Згідно з пунктом 7.12. Правил відбір стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками "Водоканалу", що фіксується в актах. Такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2016 співробітники Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради прибули за адресою відповідача (проспект Богдана Хмельницького, 249, 249-Д) з метою проведення відбору проб стічних вод для подальшого контролю їх якості у відповідності до пункту 7.11. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" № 129 від 19.02.2015.

Так, 26.10.2016 представником позивача, у присутності представника відповідача, було здійснено відбір проб стічних вод, про що складений акт відбору проб стічних вод від 26.10.2016. Вказаний акт підписаний трьома представниками позивача та головним механіком відповідача Приваловим Д.І. (а.с.22).

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах було проведено аналіз. За результатами проведеного лабораторного аналізу виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що підтверджується відповідним протоколом вимірювання показників складу та властивостей стічних вод підприємства (а.с.23), який було направлено відповідачу листом № 7778/24ч/14 від 03.11.2016 (а.с.24).

У зв`язку з цим проведено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за серпень, вересень, жовтень 2016 року (а.с.25).

Так, позивачем відповідно до розділу 8 Правил № 129 був здійснений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за серпень, вересень, жовтень 2016 року та нараховано до сплати додаткову плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в сумі 15 636 грн. 66 коп. з ПДВ. Розрахунок на суму 15 636 грн. 66 коп. був направлений відповідачу разом з листом №8501/2414 від 23.11.2016 (а.с. 26). Також позивачем було виставлено рахунок № 102336 від 10.11.2016 на суму 15 636 грн. 66 коп. (а.с.27).

Як вбачається з матеріалів справи та що не заперечується обома сторонами, вказаний розрахунок було оплачено відповідачем лише частково - в сумі 10 600 грн. 00 коп. (а.с.29), отже не оплаченою залишилася частина в сумі 5 036 грн. 66 коп.

Крім того, 17.10.2017 співробітники Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради прибули за адресою відповідача (проспект Богдана Хмельницького, 249, 249-Д) з метою проведення відбору проб стічних вод для подальшого контролю їх якості у відповідності до пункту 7.11. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" № 129 від 19.02.2015.

Так, 17.10.2017 представником позивача, у присутності представника відповідача, було здійснено відбір проб стічних вод, про що складений акт відбору проб стічних вод від 17.10.2017. Вказаний акт підписаний трьома представниками позивача; головний механік відповідача Привалов Д.І. від підпису відмовився (а.с.30).

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах було проведено аналіз. За результатами проведеного лабораторного аналізу виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що підтверджується відповідним протоколом вимірювання показників складу та властивостей стічних вод підприємства (а.с.31), який було направлено відповідачу листом № 12727/2414 від 24.10.2017 (а.с.32).

У зв`язку з цим проведено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за серпень, вересень, жовтень 2017 року (а.с.33).

Так, позивачем відповідно до розділу 8 Правил № 129 був здійснений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за серпень, вересень, жовтень 2017 року із застосуванням Кк=10 (як систематичне порушення, повторність) та нараховано до сплати додаткову плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в сумі 102 800 грн. 95 коп. з ПДВ.

Розрахунок на суму 102 800 грн. 95 коп. був направлений відповідачу разом з листом №13382/24-14 від 13.11.2017 (а.с. 34). Також позивачем було виставлено рахунок № 102556 від 30.11.2017 на суму 102 800 грн. 95 коп. (а.с.35).

Як вбачається з матеріалів справи та що не заперечується обома сторонами, вказаний розрахунок відповідачем оплачено не було.

Несплата відповідачем рахунків в добровільному порядку і стала підставою звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

При цьому, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на неправомірність виставлення вказаних рахунків, внаслідок того, що позивачем було порушено процедуру відбору проб 26.10.2016, 17.10.2017 та 12.06.2018, не було складено усіх необхідних документів, на підтвердження обставин, на які він посилається у даній справі, а також не надано доказів для підтвердження належності лабораторного дослідження, за результатами якого було встановлено перевищення меж забруднюючих речовин та нараховано відповідну плату, яку заявлено до стягнення у даній справі.

З приводу вказаних заперечень відповідача, які стосується актів від 26.10.2016 та від 17.10.2017, суд зазначає слідуюче:

- 26.10.2016 та 17.10.2017 відповідачем були складені акти відбору проб стічних вод, які відповідають вимогам, визначеним Правилами № 129; також, до матеріалів справи були долучені акти обстеження від 26.10.2016, 17.10.2017 та від 12.06.2018 (а.с.115-117); копії актів обстеження та відбору кожного разу вручалися представнику відповідача;

- проби, відібрані 17.10.2017, для визначення завислих речовин, БСК та ХСК відбиралися за допомогою одного пробовідбірника та розливалися в окремий посуд, як зазначено в акті, без переливу; твердження відповідача про те, що кількість пробовідбірників повинна відповідати кількості тари чи то кількості інгредієнтам, по яким проводиться відбір, є результатом невірного розуміння вимог КНД 211.1.0.009-94. Гідросфера та Правил 129;

- як вбачається із наявних в матеріалах справи журналів, аналізи (по інгредієнтам, за якими виявлено перевищення) проводилися у строки, визначені нормативними документами, а отже консервація не проводилася (а.с.126-153);

- з приводу різних об`ємів та нормативів плати, які позивач використовував при розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за серпень, вересень, жовтень 2016 року, слід зазначити, що в даному випадку мала місце зміна тарифу за послуги водовідведення і, як наслідок, зміна нормативу плати;

- з приводу коефіцієнта кратності, про який йде мова в пункті 8.12, слід відзначити, що даний коефіцієнт застосовується у випадку коли БСК дорівнює або перевищує ХСК в 2,5 рази. Тоді коефіцієнт розраховується за формулою, наведеною у вказаному пункті. В даному випадку БСК - 5 не перевищував ХСК в 2,5, а отже застосовувалась формула, наведена в пункті 8.8. Правил № 129;

- з приводу об`єму в розмірі 2180 м. куб. слід відзначити, що даний об`єм, у зв`язку з повторним перевищенням відповідачем ДК забруднюючих речовин, взято за три місяці 2017 року - жовтень, вересень та серпень, тобто місяць, в якому відібрана проба та двох попередніх;

- відповідачем у якості доказу відсутності перевищень ДК забруднюючих речовин у власних стічних водах надано протоколи № 170, 171 вимірювань показників якості стічної води, виданий лабораторією моніторингу вод та ґрунтів. Відповідно до даного протоколу стічна вода, яка відібрана 04.04.18, відповідає вимогам Правил № 129. Проте даний протокол не може слугувати належним доказом відсутності перевищень у стічних водах, відібраних 26.10.2016, 17.10.2017 та 12.06.2018, оскільки проби було відібрано в інший час 04.04.2018 та без представників позивача.

Враховуючи вказане, заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, відхиляються судом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища закріплено, що екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37 Про затвердження Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за №402/6690, затверджено відповідні Інструкція та Правила, які визначають підстави для стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів.

Згідно з пунктом 1.5. Правил приймання на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради (пункт 1.6. Правил приймання).

Статтею 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" передбачено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод, здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Так, рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 за № 129 затверджені Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємства в систему каналізації м. Дніпропетровська, що поширюються на КП "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (пункт 1.2. Правил).

Слід зауважити, що загальнодержавні Правила і Інструкція № 37 скасовані розпорядженням Кабінету Міністрів України № 166-р від 10.03.2017, втім, колегія суддів зауважує, що враховуючи дію законів у часі, вони застосовуються до частини спірних відносин, оскільки такі правовідносини сторін виникли під час дії вказаних нормативно-правових актів (у 2016 році).

В пункті 1.5. Правил № 129 зазначено, що Правила встановлюють вимоги до підприємств, які скидають свої стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки підприємств і водоканалу, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Пунктами 2.1.2., 2.1.3. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська встановлено, що водоканал має право згідно графіку відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням нормативу плати за очищення та коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень при порушенні Правил приймання.

Відповідно до пункту 2.1.6. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи.

Згідно з підпунктами 2.4.4., 2.4.5., 2.4.8. Правил № 129 встановлено, що підприємства зобов`язані дотримуватись встановлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; сплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; забезпечувати можливість проведення уповноваженими представниками водоканалу у будь-який час доби обстеження роботи локальних очисних споруд (далі ЛОС) та контролю за скиданням стічних вод к міську каналізаційну мережу, включаючи надання необхідних документів, визначених цими Правилами приймання та Правилами користування, надавати допомогу при відборі проб стічних вод та вивченні режиму їх скиду.

Відповідно до пункту 3.2. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, підприємство несе відповідальність за якість стічних вод, які скидає у міську каналізаційну мережу.

Стічні води, які підлягають прийманню до міської каналізаційної мережі, не повинні містити забруднюючі речовини з перевищенням допустимих концентрацій, установлених місцевими Правилами приймання (пункт 4.2 Правил приймання стічних вод № 37).

Згідно пунктом є частини 2, частини 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Пунктом 7.12. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська встановлено, що відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується в актах (додатки 3, 5), які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства; такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення допустимої концентрації).

Пунктами 7.22., 7.23. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська передбачено, що при виявленні перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, встановлених Правилами приймання та договором, водоканал у 15-денний строк після закінчення аналізу направляє підприємству лист-повідомлення про перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод; після формування рахунку за послуги водопостачання та водовідведення за місяць, у якому були відібрані проби, направляє підприємству листом-попередженням розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин з подальшим стягненням у наступному місяці плати за скид понаднормативних забруднень; підприємство зобов`язано оплатити наданий водоканалом сформований рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Згідно з пунктом 8.6. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством за місяць; у випадку повторного встановлення факту перевищення забруднюючих речовин - три календарних місяці (місяця, в якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК та двох попередніх).

Відповідно до пункту 3.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. № 37, при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, підприємства сплачують водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій, обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, враховуючи визначені сторонами у пункті 4.10 договору порядок та строки оплати рахунків від 30.11.2016 та від 30.11.2017, господарський суд встановив, що строк їх оплати є таким, що настав.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження повної оплати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення за актами від 26.10.2016 (залишок в сумі 5 036 грн. 66 коп.) та від 17.10.2017 (в сумі 102 800 грн. 95 коп.) відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в сумі 107 837 грн. 61 коп. (5 036,66 + 102 800,95), оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 107 837 грн. 61 коп. плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення.

З приводу заявленої до стягнення суми 5 817 грн. 24 коп. за неоплаченим відповідачем рахунком № 75736 від 31.08.2018 господарський суд зазначає таке.

Так, 12.06.2018 представником позивача, у присутності представника відповідача, було здійснено відбір проб стічних вод, про що складений акт відбору проб стічних вод від 112.06.2018. Вказаний акт підписаний трьома представниками позивача та начальником виробництва відповідача Хасановим Т.О. (а.с.36).

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах було проведено аналіз. За результатами проведеного лабораторного аналізу виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що підтверджується відповідним протоколом вимірювання показників складу та властивостей стічних вод (а.с.37-38), який було направлено відповідачу листом № 6205/2414 від 21.06.2018 (а.с.39).

У зв`язку з цим проведено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за квітень, травень, червень 2018 року (а.с.40) Так, позивачем відповідно до розділу 8 Правил № 129 був здійснений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за квітень, травень, червень 2018 року та нараховано до сплати додаткову плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в сумі 5 817 грн. 24 коп. з ПДВ. Розрахунок на суму 5 817 грн. 24 коп. направлені відповідачу разом з листом № 8393/2414 від 13.08.2018 (а.с. 41). Також позивачем було виставлено рахунок № 75736 від 31.08.2018 на суму 5 817 грн. 24 коп. (а.с.42).

Як вказує позивач, вказаний розрахунок відповідачем у встановлений строк оплачено не було.

З цього приводу господарський суд зазначає таке.

Дія Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" поширюється на всіх суб`єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення (стаття 2 цього Закону).

При цьому, Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення диференційовано повноваження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, інших державних органів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення та органів місцевого самоврядування у цій сфері.

Так, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить: забезпечення формування єдиної технічної, соціально-економічної політики у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення; встановлення порядку ведення та забезпечення моніторингу якості питної води і технічного стану об`єктів централізованого питного водопостачання та водовідведення; затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення; затвердження порядку повторного використання очищених стічних вод та осаду за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин; координація діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності у цій сфері; вирішення інших питань у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення відповідно до законів України (частина 1 статті 11).

Відповідно до статті 13 цього ж закону встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належать в тому числі: затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів; прийняття рішень з проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи проектів господарської діяльності, що можуть негативно вплинути на якість питної води та системи питного водопостачання; здійснення контролю за якістю питної води, використанням та охороною джерел і систем питного водопостачання та водовідведення; обмеження, тимчасова заборона діяльності підприємств у разі порушення ними вимог законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення в межах своїх повноважень; встановлення правил користування водозабірними спорудами, призначеними для задоволення потреб споживачів у питній воді; обмеження або заборона використання підприємствами питної води для промислових цілей.

Зазначена норма кореспондується із пунктом 5 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно якого до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води.

При цьому частинами 4-6 статті 131 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення передбачено, що місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

02.02.2018 набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316.

Зазначені Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб -підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (пункт 2 Правил № 316).

В той же час, до цього моменту діяли Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила № 129), що були затверджені рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129, та які були прийняті на виконання вимог законодавства у галузі питного водопостачання та водовідведення, яке діяло на той час.

Однак, в даному випадку, складання акту від 12.06.2018 відбулося в період дії нових Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення (далі - Правила № 316), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316.

При цьому, здійснюючи розрахунки величини плати за скид вод з понаднормативним забрудненням, на підставі акту від 12.06.2018, позивач керувався положеннями Правил № 129.

Враховуючи вказані вище правові норми, суд приходить до висновку, що у позивача не було правових підстав для розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за актом від 12.06.2018 (як і підстав складати такий акт) за умовами Правил № 129, так як вони не підлягали застосуванню, оскільки не відповідали вимогам чинного законодавства України на той момент.

Крім того, здійснивши порівняння розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які застосував позивач у розрахунку за квітень, травень, червень 2018 року, що визначені Правилами № 129, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених Правилами № 316, судом встановлено, що гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що передбачені Правилами № 316 є значно більшими ніж передбачалось Правилами № 129.

Отже, суд наголошує, що наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129.

Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28.08.2019 по справа № 920/619/18.

Таким чином, здійснюючи складання акту та розрахунок за актом від 12.06.2018, позивачем безпідставно було застосовано Правила № 129, отже, виставлений з цих підстав рахунок № 75736 від 31.08.2018 на суму 5 817 грн. 24 коп. є таким, що виставлений неправомірно, а вимоги в частині стягнення 5 817 грн. 24 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В той же час, суд відзначає, що встановлений Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради факт порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Добра Справа" правил приймання стічних вод є підставою для здійснення розрахунку плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями, однак вказаний розрахунок має здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства України; після чого відповідний рахунок має бути виставлено відповідачу для оплати і лише після спливу строку на його оплату та відсутності оплати з боку відповідача, така заборгованість буде вважатися простроченою та може бути стягнута за рішенням суду.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає частина витрат по сплаті судового збору в сумі 1 822 грн. 68 коп.

Керуючись статтями 4, 13, 14, 20, 42, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добра Справа" про стягнення заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 113 654 грн. 85 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добра Справа" (49000, м.Дніпро, вулиця Поля, будинок 2, квартира 3; ідентифікаційний код 31874742) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вулиця Троїцька, будинок 21-А; ідентифікаційний код 03341305) - 107 837 грн. 61 коп. плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення та 1 822 грн. 68 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.01.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко