номер провадження справи 28/182/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 Справа № 908/3245/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни розглянувши матеріали справи №908/3245/19:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (69098, м.Запоріжжя, вул. Полякова, буд. 13-В)

до відповідача фізичної особи-підприємця Глушенко Наталії Іванівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення грошових коштів

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» з позовом до фізичної особи-підприємця Глушенко Наталії Іванівни про стягнення 56.717,41 грн., які складаються з: 46.290,48 грн. основного боргу, 2.777,43 грн. 3% річних та 7.649,50 грн. інфляційних втрат.

Підставою для звернення з позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №К-800 від 06.09.2017 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 листопада 2017 по 31 жовтня 2019, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 46.290,48 грн. Враховуючи порушення відповідачем грошового зобов`язання, приймаючи до уваги положення ст. 625 ЦК України, позивач нарахував та просить стягнути інфляційні втрати за період з листопада 2017 по жовтень 2019 (включно ) у розмірі 7.649,50 грн. та 2.777,43 грн. 3% річних за період прострочення з 01.11.2017 по 31.10.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою суду від 25.11.2019 позовну заяву ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» №019-02/1323 від 18.11.2019 (вх. № 3488/08-07/19 від 22.11.2019) залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач (представник за довіреністю) 28.11.2019 отримав ухвалу суду від 25.11.2019. Таким чином, останнім днем усунення недоліків є 09.12.2019.

10.12.2019 на адресу суду від позивача надійшов супровідний лист №019-02/1401 від 06.12.2019 з доказами усунення виявлених судом недоліків. Відповідно до поштового конверту зазначені документи були спрямовані позивачем на адресу суду 06.12.2019, тобто в установлений законом строк.

Позивач в уточненій позовній заяві просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження; стягнути з фізичної особи-підприємця Глушенко Наталії Іванівни 56.121,92 грн., які складаються з: 46.290,48 грн. основного боргу, 7.168,15грн. інфляційних збитків за період прострочення з грудня 2017 по жовтень 2019 та 2.663,29 грн. 3% річних за період з 01.11.2017 по 31.10.2019. В обґрунтування своєї правової позиції щодо наявності заборгованості за надані послуги в рамках договору №К-800 від 06.09.2017 у розмірі 46.290,48 грн. позивач надав суду договір №6-ЮВ від 01.11.2017 укладений з ТОВ «Стройгруп Проект», акти до зазначеного договору за період з листопада 2017 по листопад 2018, договір №39-Г від 01.11.2018, укладений з ТОВ «Будівельна індустрія проект», акти до зазначеного договору за період з грудня 2018 по січень 2019, договір №49 від 01.10.2019, укладений з ТОВ «Престиж Буд 2000», акти за період жовтень 2019 - листопад 2019, договір №01-03/19-НП від 01.03.2019, укладений з ТОВ «Комфорт Інвест Строй», акти за період з травня 2019 по жовтень 2019. Позов обґрунтовано ст. ст. 1, 5, 7-9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 7, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. ст. 525, 526, 615, 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/182/19. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі № 908/3245/19 від 11.12.2019 відповідачу запропоновано подати відзив у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Також сторін було повідомлено, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення необхідно подати у строк до 13.01.2020.

02.01.2020 на адресу суду від відповідача на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі від 11.12.2020 надано:

- відзив на позовну заяву від 27.12.2019, відповідно до якого відповідач просить в позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що доводи позивача є надуманими, безпідставними, необґрунтованими та недоведеними належними та допустимими доказами, а позов в цілому таким, що не підлягає задоволенню. Зазначав, що відповідач не є сторону договору №К-800 від 06.09.2017 та, відповідно, послуги, про які зазначено в позові, йому не надавалися, а від так і відсутні правові підстави для стягнення заборгованості та нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Крім того, позивачем та відповідачем не узгоджувалися ціна послуг з утримання багатоквартирним будинком АДРЕСА_2, в тому числі вартість управління та утримання будинку і підвальних приміщень. Зауважував, що при укладанні між ТОВ «КК «Мрія» та Виконавчим комітетом Запорізької міської ради договору №К-800 від 06.09.2017 було порушено ч. 2 ст. ст. 19, 41 Конституції України, ч. 1 ст. 12, ч. 3 ст. 238, ч. 1 ст. 241 ЦК України, ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- заяву-заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, оскільки на думку відповідача даний спір не є незначної складності і у відповідача є намір подати зустрічний позов про визнання нікчемного договору №К-800 від 06.09.2017 недійсним;

- заяву про залучення до участі у справі на стороні позивача третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 02140892), оскільки договір №К-800 від 06.09.2017, на підставі якого стягується заборгованість з відповідача, укладено саме з цією юридичною особою. Тому, на думку відповідача, саме Виконавчий комітет Запорізької міської ради є зобов`язаною стороною за вказаним у позові правочином та повинен відповідати за прийняті зобов`язання, зокрема, щодо оплати наданих послуг в рамках договору №К-800 від 06.09.2007 за вказаний період.

10.01.2020 від відповідача до суду надійшов супровідний лист, відповідно до якого відповідач на виконання п. 6 ухвали суду від 11.12.2019 надав підписаний зі свого боку Акт-узгодження (звірки) взаємних розрахунків за нікчемним правочином - договором №К-800 від 06.09.2017 та копію листа від 08.01.2020, який було надіслано на адресу ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

Цього ж дня на адресу суду від позивача надійшов супровідний лист з актом звірки взаємних розрахунків, докази надсилання зазначеного акту на адресу відповідача.

13.01.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив №020-02/42 від 10.01.2019, яка підписана представником ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» за довіреністю Хомутським В.О.

15.01.2020 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач підтримав свою правову позицію, що викладена у відзиві на позов.

Проаналізувавши матеріали справи, письмові пояснення учасників сторін, суд дійшов висновку про відмову відповідачу у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази для всебічного та об`єктивного розгляду справи. Тобто, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін. Посилання відповідача про намір подати позовну заяву про визнання договору недійсним станом на 20.01.2020 не є перешкодою для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Порядок подачі зустрічної позовної заяви у справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та порядок дій суду в цьому випадку прямо перебачені Господарським процесуальним кодексом України.

Також суд відмовляє у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі на стороні позивача третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчого комітету Запорізької міської ради, оскільки відповідачем не доведено, що прийняте рішення в цій справі може вплинути на права та обов`язки цієї юридичної особи, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за надані послуги щодо управління майном, яке є приватною власністю відповідача.

Суд не приймає до розгляду надану позивачем відповідь на відзив №020-02/42 від 10.01.2020, оскільки суду не надано документів (довіреність, договір тощо), які б свідчили про уповноваження Хомутського В.О. на вчинення відповідних дій від імені ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» в рамках цієї справи. Наявна в матеріалах справи копія довіреності №019-02/1065 від 16.10.2019, яка видана на ім`я Хомутського Вячеслава Олександровича не може бути прийнята судом, оскільки строк її дії закінчився 31.12.2019. Інших доказів уповноваження Хомутського І.О. на вчинення ним будь-яких дій від імені позивача суду не надано.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

В той же час положеннями п. 6 ст. 252 ГПК України суду надано право відмовляти в задоволені клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 10.02.2020.

Приймаючи до уваги той факт, що сторонами дотриманні положення Господарського процесуального кодексу України, суду надані: відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, документальні докази в обґрунтування правових позицій, суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору 20.01.2020.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи та перебуванням судді-доповідача у відпустці, рішення прийнято без його проголошення - 20.01.2020.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Прикінцевими положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-УПІ визначено, що у разі неприйняття рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої він розташований.

Згідно з вимогами п. 5 ст. 13 вищевказаного Закону у разі якщо протягом одного року з дати набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої влади, на території якої розташований багатоквартирний будинок... У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради , за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до п. 1 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» признано управителем будинків у м. Запоріжжі, згідно з додатком №1 до цього рішення, за об`єктом конкурсу (група будинків) №1 товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія».

В пункті 5 вказаного рішення зазначено, що Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради спільно з Департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради підготувати проект договору з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя, що має бути укладений від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу уповноваженою особою виконавчого комітету Запорізької міської ради, строком на один рік, з обов`язком управителя розпочати надання послуг з управління багатоквартирними будинками з 01 листопада 2017 року.

Також зазначеним рішенням (п. 6) уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу.

У відповідності до п. 7 рішення Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради зобов`язано забезпечити доведення до відома співвласників багатоквартирних будинків інформації про управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»), з яким укладено договір, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської влади та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема, на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них, відповідного оголошення, що має містити інформацію про повне найменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги.

Позивач у позові зазначає, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2, від імені яких діє заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М. , який уповноважений на укладання цього договору рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520, згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (Управитель) укладено договір № К-800 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (надалі - договір).

Відповідно до п. 1 договору Управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Пунктом 5 договору сторони погодили, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі: 7,98 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги, - 7,25 грн/м.кв; 2) винагорода управителеві - 0,73 грн/м.кв. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах: 7,98 грн на місяць за 1 квадратний метр загальне площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги, - 7,25 грн/м.кв.; 2) винагорода Управителеві 0,73 грн/м.кв.

Відповідно до п. 18 цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018.

Пунктом 23 Договору, сторони визначили, що правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього договору і не врегульовані ним, регулюються відповідно до законодавства.

У разі припинення дії цього договору об`єкт передається замовникові із складенням акта прийняття-передачі (п. 24).

Згідно з актом прийняття-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) (додаток 1 до договору) будинок АДРЕСА_2 переданий в управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно фізична особа Глушенко Наталія Іванівна (відповідач у справі) є власником нежитлового приміщення 22 літ. А-3 загальною площею 241,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки відповідач є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2, позивачем за період з 01.11.2017 року по 30.10.2019 року нараховано відповідачу оплату за послуги з управління багатоквартирного будинку на загальну суму 46.290,48 грн.

Як зазначає позивач, відповідач належним чином не виконував зобов`язання щодо оплати наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 46.290,48 грн.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана вимога вих. №019-02/1011-35 від 30.09.2019 про погашення заборгованості.

Цього ж дня на адресу відповідача був направлений супровідний лист №019-02/1012-43, відповідно до якого позивач запропонував відповідачу для оптимізації процесу проведення розрахунків за надану послугу з управління багатоквартирним будинком, на основі договору №К-800 від 06.09.2017 укласти з ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з затвердженою вартістю. Додатком до листа зазначено проект договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком на 10 аркушах.

У відповідь на вимогу та лист відповідач зазначив наступне: нежитлове приміщення №22 літ. А-3 загальною площею 241,7 кв.м., що знаходиться у будинку АДРЕСА_2, перебуває у її приватній власності на підставі правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 03.11.2003, реєстровий номер 900. Згідно з технічною документацією, яка є в наявності позивача, нежитлове приміщення №22 літ. А-3 є приміщенням підвалу та 1-го поверху будівлі АДРЕСА_2. Зазначене нежитлове приміщення використовується відповідачем під час здійснення підприємницької діяльності, а саме тому відповідач у правовідносинах стосовно обслуговування цього приміщення виступає в якості фізичної особи-підприємця. Будинок АДРЕСА_2 не обладнаний іншим підвалом, окрім того, який є частиною власності відповідача, та не має технічного поверху, які б перебували у спільній власності співвласників будинку. Прибирання відповідачем здійснюється самостійно в межах права власності, тому потреби у наданні такої послуги збоку ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» не має, до того ж така послуга від позивача ніколи не отримувалася. Крім того будинок АДРЕСА_2 є триповерховим, а тому не обладнаний за своїми технічними характеристиками ліфтом (ліфтами), що свідчить про неможливість з боку управителя надавати послуги з обслуговування ліфтів та послуги з енергопостачання ліфтів. Приміщення №22 літ. А-3 має окремий вихід та не має сходових клітин, які б перебували у спільній власності співвласників будинку, як і не має відповідних вентиляційних каналів, які б були приєднані до загальнобудинкових. Також відповідач з урахуванням наведених доводів щодо відсутності наданих позивачем послуг запропонував у десятиденний строк з моменту отримання цього листа здійснити перерахунок нарахованої йому до сплати заборгованості. Обов`язково враховуючи відсутність підстав у наданні більшої частини послуг та відповідних підстав з нарахування оплати та такі «послуги».

Наявність заборгованості за договором №К-800 про надання послуг з управління відповідним багатоквартирним будинком від 06.09.2017, стало підставою для звернення позивача до суду з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Оцінивши представлені документальні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. (ч. 1 ст. 2 Закону)

Як зазначено в п. 31 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який чинний з 01.05.2019, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до п. 2, 11-14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону виконавець комунальної послуги - це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Виходячи з наведених вище норм права слідує, що житлово-комунальні послуги, які включають в себе, зокрема, послуги з утримання багатоквартирним будинком повинні відбуватися та надаватися виключно на підставі договору, укладеного між управителем (або виконавцем цих послуг) та споживачем.

Як вже зазначалося судом позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем (споживачем) зобов`язань, а саме не внесення оплати за надані послуги ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» з утримання, обслуговування будинку і прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 на підставі Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-800 від 06.09.2017, які останній не оплатив за період з 01.11.2017 по 01.11.2019.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, змін або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усне або в письмовій (електронній формі). Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочин між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч. 1 ст. 628 ЦК України,)

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються ст. ст. 13-15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Частиною 1 ст. 13 цього ж Закону визначено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Як вже зазначалося судом та підкреслено відповідачем Договір №К-800 від 06.09.2017 укладено між позивачем та уповноваженою особою Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Доказів, які б свідчили про уповноваження представника Запорізької міської ради Бородая О.М. на укладання з управителем правочинів щодо нежитлових об`єктів, які знаходять в житлових будинках, що передані в управління, але перебувають у приватній власності, суду не надано.

З цього слідує, що суду не надано доказів укладання між сторонами (позивачем та відповідачем) індивідуального договору про надання послуг з утримання, обслуговування будинку і прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, на момент розгляду спору про стягнення заборгованості сторонами не узгоджувалися: вартість послуг, перелік послуг, порядок оплати та підстави для оплати.

Зазначене свідчить про відсутність договірних правовідносин між сторонами.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуг; порядок оплати послуг; порядок і умови внесення змін до договору; строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору.

Проте, в порушення вимог вище наведених норм чинного законодавства України в Договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-800 від 06.09.2017, на який посилається позивач як на підставу заявлених вимог, зазначено лише найменування послуги - «послуги з управління будинку», втім не конкретизовано вартість послуг, які надаються, порядок і строки оплати цих послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Суд зазначає, що позивач дій щодо укладення з відповідачем типового договору про надання послуг з утримання спільного майна та його обслуговування, в якому б було визначено обов`язок і строки сплати ФОП Глушенко Н.І. відповідних платежів на користь позивача, не вжив.

Лист №019-02/1012-43 від 30.09.2019, який додано позивачем до матеріалів справи, не свідчить про вжиття ним (виконавцем) заходів щодо узгодження та подальшого укладання з відповідачем передбаченого чинним законодавством договору про надання послуг з утримання та обслуговування багатоквартирних будинків, оскільки відповідач заперечив проти укладання договору на умовах позивача, а позивач в подальшому не вжив жодних дій для спонукання або погодження з відповідачем умов договору, якими б в майбутньому керувалися сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Виходячи з загальних норм цивільного права, обов`язок відповідача сплачувати на підставі закону вартість послуг з утримання і обслуговування будинку і прибудинкової території має узгоджуватись з самим фактом їх надання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач до матеріалів справи надав договір №6-ЮВ від 01.11.2017, укладений з ТОВ «Стройгруп Проект», акти до зазначеного договору за період з листопада 2017 по листопад 2018, договір №39-Г від 01.11.2018, укладений з ТОВ «Будівельна індустрія проект», акти до зазначеного договору за період з грудня 2018 по січень 2019, договір №49 від 01.10.2019, укладений з ТОВ «Престиж Буд 2000», акти за період жовтень 2019 - листопад 2019, договір №01-03/19-НП від 01.03.2019, укладений з ТОВ «Комфорт Інвест Строй», акти за період з травня 2019 по жовтень 2019.

Втім, зазначені документи свідчать про наявність господарських правовідносин у позивача з іншими особами та докази їх виконання. Ці документи ніяким чином не підтверджують існування у споживачів (власників/мешканців будинку АДРЕСА_2) заборгованості за договором №К-800 від 06.09.2017.

Інших доказів (рахунки, акти, документи первинного бухгалтерського обліку тощо), які б в свою чергу свідчили про виконання позивачем за спірний період зобов`язань за договором №К-800 від 06.09.2017 та надання відповідачу послуг саме на суму 46.290,48 грн. та наявність у відповідача обов`язку оплатити її, суду не надано.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 210 Господарського процесуального кодексу України, якою унормовано дослідження доказів, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

У розумінні наведених положень процесуального законодавства рішення з господарського спору може ґрунтуватися лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02.04.2019 у справі № 911/737/18.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач належних та допустимих доказів порушення його прав та законних інтересів діями та бездіяльністю відповідача в рамках договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-800 від 06.09.2017 та надання відповідачу відповідних послуг з 01 листопада 2017 року по 01 листопада 2019 року включно саме на суму 46.290,48 грн., суду не надав. Внаслідок недоведеності наявності порушення відповідачем грошового зобов`язання не можуть бути задоволені і вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних на суму 2.663.29 грн. та інфляційних втрат у розмірі 7.168,15 грн.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що позивачем не доведено наявності заборгованості ФОП Глушенко Н.І. перед ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» за Договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-800 від 06.09.2017, суд вважає обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволені позовних вимог. Доводи позивача судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі №908/960/19.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволені позову товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до фізичної особи-підприємця Глушенко Наталії Іванівни про стягнення 56.717,41 грн., які складаються з: 46.290,48 грн. основного боргу, 2.777,43 грн. 3% річних та 7.649,50 грн. інфляційних втрат.

2. Відмовити ФОП Глушенко Н.І. у задоволенні клопотання про розгляд справи №908/3245/19 за правилами загального позовного провадження.

3. Відмовити ФОП Глушенко Н.І. у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі на стороні позивача третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя О.В. Федорова