ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Справа№ 910/8365/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження,

без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рінекант Агро"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019

у справі №910/8365/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рінекант Агро"

про стягнення 70 680,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рінекант Агро" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 70 680, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем у залізничній накладній №34782698 від 29.12.2018 неправильно зазначено масу вантажу, який перевозився у вагоні №98004310, що є підставою для покладення на відповідача, як відправника вантажу, відповідальності у вигляді штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати, відповідно до ст.118 Статуту залізниць України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 по справі №910/8365/19 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рінекант Агро" на користь Акціонерного товариства "Українська Залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 70680,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено неправильне зазначення відправником маси вантажу, що є підставою для застосування відповідальності за допущене порушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рінекант Агро" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу має визначатися, виходячи з вартості провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу. Крім того, апелянт зазначає, що комерційний акт №406802/1 був доопрацьований позивачем під час підготовки матеріалів до суду та вказує про відсутність повноважень у ОСОБА_1 та ОСОБА_10 на підписання зазначеного акту. Також, апелянт зазначає, що позивачем надано технічний паспорт засобу вимірювальної техніки 5000ВВ заводський №1, які знаходяться на станції Ксенієво Одеської залізниці. Проте, не надано доказів того, що саме на цих вагах проведено перевірку вантажу, що містився у вагоні №980043.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2019 у справі №910/8365/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

29 листопада 2019 року до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, останній заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 грудня 2018 року зі станції Ніжин Південно - Західної залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Рінекант Агро" здійснено відправлення вагонів, зокрема, вагону №98004310 з вантажем - зерно кукурудзи насипом, до станції призначення Ксенієве Одеської залізниці. Одержувач вантажу - ТОВ "ИЗТ" для ПІІ "Гленкор Агрікалчер Україна", що підтверджується накладною залізничною накладною №34782698.

В зазначеній накладній відповідачем визначено на вагонних вагах масу вантажу у вагоні №98004310 - 65700 кг; розмір провізної плати 14 136, 00 грн.

На проміжній станції Подільськ Одеської залізниці, на підставі акту загальної форми №5002 від 01.01.2019, здійснено комісійне переважування зазначеного вагону та виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що складено комерційний акт №406802/1 від 01.01.2019.

Відповідно до комерційного акту №406802/1 від 01.01.2019 у вагоні №98004310, який подано на комісійне переважування по документам значиться: вантаж - зерно кукурудзи, вага, визначена відправником - нетто 65700 кг, тара 23000 кг, вантажопідйомність - 70 т, а при комісійному переважуванні на справних вагонних електромеханічних вагах ВВ 150 Э станції Подільськ (державна повірка 05.11.2018) виявилось, що вантаж - зерно кукурудзи, брутто - 77950 кг, тара - 23000 кг, нетто - 54950 кг, що менше ніж зазначено в накладній на 10750 кг, вагон прибув у технічно справному стані із справними ЗПП - 6 шт.

В подальшому, на станції призначення Ксенієве Одеської залізниці в графу Є комерційного акту №406802/1 від 01.01.2019 внесено запис про те, що 06.01.2019, при перевірці вантажу, різниці проти цього акту не виявлено. При цьому в графі Є вказаного акту проставлено підписи начальника станції Зуйко Є.І., начальника вантажного району Іванова О.М., працівника станції ОСОБА_10 Крім того, на самому комерційному акті №406802/1/1 від 01.01.2019 міститься напис про отримання комерційного акту 06.01.2019 за дорученням №1 від 29.12.2018 ОСОБА_11 та штемпель станції призначення.

11 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача з претензією №ДН-1-18/252 про оплату штрафу на суму 70680,00 грн.

Листом №25/05/2019П від 27.05.2019 відповідач повідомив про те, що не погоджується з вимогами позивача про оплату штрафу та зауважив, що на станції призначення вантаж з вагону №98004310 видно без визначення розміру фактичної недостачі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем у залізничній накладній №34782698 від 29.12.2018 неправильно зазначено масу вантажу, який перевозився у вагоні №98004310, що є підставою для покладення на відповідача, як відправника вантажу, відповідальності у вигляді штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати, відповідно до ст.118 Статуту залізниць України.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.3 ст. 909 ЦК України).

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

У разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст. 920 ЦК України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України «Про транспорт», Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457 (далі-Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 (далі-Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334, Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року №861/5082, Правилами видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року №862/5083.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною 1 статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (частини 1, 2, 4, 5 статті 23 Статуту залізниць України).

Відповідно до пункту 2.1 Правил відправник заповнює відповідні графи накладної, згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі пред`явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 «Найменування вантажу» вноситься відмітка «навалом», «насипом» або «наливом».

У додатку 3 до цих Правил встановлено, що графа «маса вантажу, визначена відправником» заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі «спосіб визначення маси» зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником); у графі «ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» зазначається: відправником або залізницею; у графі «правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Пунктом 2.3 Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Відповідно до пункту 5.5 Правил, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі, визначеному статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Як вбачається з матеріалів справи, в накладній №34782698 відповідачем, на вагонних вагах, визначено масу вантажу у вагоні №98004310 - 65700 кг; розмір провізної плати 14136,00 грн, правильність даних засвідчена у графі 55.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Тобто, зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з пунктом 105 Статуту залізниць України залізниці вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (ст.118 Статуту залізниць України).

Пунктом 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі, згідно з статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними вище приписами кореспондуються положення пункту 129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу, і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень, залізничні перевезення оформляються накладною, як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Таким чином, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Як зазначалось вище, на проміжній станції Подільськ Одеської залізниці, на підставі акту загальної форми №5002 від 01.01.2019, здійснено комісійне переважування зазначеного вагону та виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що складено комерційний акт №406802/1 від 01.01.2019.

В той же час, апелянт зазначає, що комерційний акт №406802/1 від 01.01.2019 складено з порушенням Правил складення актів та не може бути прийнятий судом, як належний та допустимий доказ, на підтвердження обставин неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними доводами апелянта, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року №138, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, пунктом 10 Правил складання актів на виконання статті 29 Статуту залізниць України визначено імперативно частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018 у справі №910/11397/17, від 23.11.2018 у справі №916/2450/17.

Відповідно до частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі №916/1993/17, від 23.11.2018 у справі №916/2450/17.

Згідно з комерційним актом №406802/1 від 01.01.2019 у вагоні №98004310, який подано на комісійне переважування по документам значиться: вантаж - зерно кукурудзи, вага, визначена відправником - нетто 65700 кг, тара 23000 кг, вантажопідйомність - 70 т, а при комісійному переважуванні на справних вагонних електромеханічних вагах ВВ 150 Э станції Подільськ (державна повірка 05.11.2018) виявилось, що вантаж - зерно кукурудзи, брутто - 77950 кг, тара - 23000 кг, нетто - 54950 кг, що менше ніж зазначено в накладній на 10750 кг, вагон прибув у технічно справному стані із справними ЗПП - 6 шт. Переважування вагону проводила комерційний агент ОСОБА_1 в присутності в.о. ДСМ ОСОБА_2 , ДСГ ОСОБА_3 , комерційного агента ОСОБА_4 . Зазначений акт підписали ДС ОСОБА_5 , в.о. ДСМ ОСОБА_2 , комерційний агент ОСОБА_1

На станції Подільськ Одеської залізниці підписано уповноваженими на це п.10 Правил складання актів особами, а саме начальником станції ОСОБА_8, згідно з посадовою інструкцією виробничого підрозділу "Одеська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженої 28.12.2017, в.о. начальника вантажного району ОСОБА_9, згідно з наказом №ДИК-1-24/722 від 22.11.2018 та особою, яка особисто здійснювала перевірку - агентом комерційним ОСОБА_1, згідно з робочою інструкцією виробничого підрозділу "Одеська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженої 06.03.2018.

Також, як вбачається з комерційного акту №406802/1 від 01.01.2019, на станції призначення Ксенієве Одеської залізниці в графу Є комерційного акту №406802/1 від 01.01.2019 внесено запис про те, що 06.01.2019 при перевірці вантажу різниці проти цього акту не виявлено. При цьому в графі Є вказаного акту проставлено підписи начальника станції Зуйко Є.І., начальника вантажного району Іванова О.М., працівника станції ОСОБА_10 Крім того, на комерційному акті №406802/1/1 від 01.01.2019 міститься напис про отримання комерційного акту 06.01.2019 за дорученням №1 від 29.12.2018 ОСОБА_11 та штемпель станції призначення.

При цьому відомості у розділ Є вказаного акту на станції Ксенієве Одеської залізниці були внесені уповноваженими на це п.10 Правил складання актів особами, а саме начальником станції Зубко Є.О., згідно з посадовою інструкцією виробничого підрозділу "Одеська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженої 05.12.2018, начальником вантажного району Івановою О.М., згідно з посадовою інструкцією виробничого підрозділу "Одеська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженої 22.01.2018 та особою, яка особисто здійснювала перевірку - агентом комерційним станції Ксенієве ОСОБА_10 , згідно з посадовою інструкцією виробничого підрозділу "Одеська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженої 12.04.2017.

Твердження апелянта про відсутність відповідних відміток на комерційному акті №406802/1 від 01.01.2019 спростовується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією комерційного акта (а.с. 31).

Також, колегією суддів визнано безпідставними посилання апелянта на те, що комерційний акт №406802/1 був доопрацьований позивачем під час підготовки матеріалів до суду, з огляду на наступне.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, в графу Є комерційного акту №406802/1 від 01.01.2019 заповнено внесено 06.01.2019. Після заповнення розділу Є, оригінал комерційного акту №406802/1 від 01.01.2019 надано 06.01.2019, за дорученням №1 від 29.12.2018, ОСОБА_11, про що зроблено відповідний запис на комерційному акті.

Колегія суддів зазначає, що зважування вантажу відбулося на вагонних електромеханічних вагах ВВ 150 Э станції Подільськ (державна повірка 05.11.2018) технічна документація на які наявна в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що комерційний акт №406802/1 від 01.01.2019 станції Подільськ (комерційний акт №406802/1/1 від 01.01.2019 станції Ксенієво) за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, оскільки складений уповноваженими на те особами.

Згідно з залізничною накладною №34782698 від 29.12.2018 провізна плата за вагон №98004310 складає 14136,00 грн., у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, розмір штрафу складає 14136,00 грн х 5 = 70680,00 грн.

Твердження апелянта, що штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу має визначатися, виходячи з вартості провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу, колегією суддів визнано безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 122 Статуту передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з ч.1 ст.118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей, з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Тобто, відправник був зобов`язаний зазначити в накладній вірну масу всього вантажу, який знаходився у даному вагоні, і провізна плата визначалася виходячи з маси всього вантажу, який знаходився у вагоні.

Враховуючи викладене, обґрунтованим є застосування позивачем до відповідача штрафних санкцій у розмірі п`ятикратної всієї суми провізної плати, у зв`язку з невиконанням відправником зобов`язання щодо зазначення у накладній вірної маси вантажу, відповідає ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України та ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №926/3327/16.

Крім, колегія суддів звертає увагу, апелянта що оригінали ухвал та рішення суду, наявні в матеріалах справи, містять підпис судді Літвінової М.Є., в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення, в зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 по справі №910/8365/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рінекант Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 по справі №910/8365/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 по справі №910/8365/19 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8365/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов