ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2020 р. Справа № 19/037-12

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2019 р.

у справі № 19/037-12 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича

за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України та публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - CESKOSLOVENSKA OBCHODNI BANKА

про стягнення 826 320,23 дол. США та 555 218,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року заступник прокурора Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України та публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про стягнення 826 320,23 доларів США та 555 218,00 грн. заборгованості за договором про надання гарантії № 91 від 12.12.2005 р., з яких 826 320,23 доларів США заборгованості за гарантією, 52 966,42 грн. заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії, 13 663,01 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за обслуговування гарантії та 488 588,57 грн. пені за несвоєчасне відшкодування грошових коштів по гарантії.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. у справі № 19/037-12, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2013 р., позов задоволено повністю: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" 826 320,23 доларів США, що по курсу НБУ становить 6 602 298,64 грн. заборгованості за гарантією; 52 996,42 грн. заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії; 13 663,01 грн. пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди за обслуговування гарантії; 488 588,57 грн. пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" в доход Державного бюджету України 64 380,00 грн. судового збору.

04.06.2013 р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. видано відповідні накази № 19/037-12.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2015 р., яка залишена без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 р. та Вищого господарського суду України від 19.10.2015 р., заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про відстрочення виконання рішення від 27.03.2013 р. у справі № 19/037-12 задоволено; відстрочено виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. у справі № 19/037-12 на 10 місяців починаючи з дня винесення ухвали до 23.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.12.2015 р. у справі № 19/037-12 відмовлено в задоволенні спільної заяви публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" та товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами на стадії виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 р.; відмовлено в затвердженні мирової угоди, укладеної між публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на стадії виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 р.

Вказаний судовий акт скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. та прийнято нове рішення, яким задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 р.; затверджено мирову угоду в редакції, мирової угоди, укладеної 05.11.2015 р. між публічним акціонерним товариством акціонерного банку "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр".

18.04.2019 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (далі - боржник) звернулось до господарського суду Київської області зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій просило визнати незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р., зазначаючи, що відкриття виконавчого провадження здійснено за обставинах, які виключали можливість такого відкриття, і з метою штучного отримання приватним виконавцем права на стягнення виконавчого збору. При цьому скаржник вказував, що виконавчий документ суперечив вимогам до нього, які встановлені статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження", тож приватний виконавець порушив установлений і регламентований Законом порядок відкриття виконавчого провадження та такі засади здійснення виконавчої діяльності як законність, справедливість та неупередженість. Заявник також зазначав, що згідно мирової угоди, затвердженої постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. у справі № 19/037-12, боржник зобов`язаний був погасити стягувачу заборгованість в строк до 30.06.2019 року за погодженим сторонами графіком погашення заборгованості, однак приватним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № .02.2019 р. і строк остаточного погашення заборгованості не настав, і не було враховано здійснене боржником часткове виконання грошового зобов`язання згідно графіку погашення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.06.2019 р. задоволено скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у справі № 19/037-12; визнано незаконною постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича № 58471104 від 22.02.2019 р., якою відкрито виконавче провадження про примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. про затвердження мирової угоди у справі № 19/037-12 щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" коштів у розмірі 819 480,99 дол. США, заборгованості за гарантією № 91 та 555 248,00 грн., що складає суми заборгованості по несплаті комісійної винагороди за обслуговування гарантії, пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії, що на момент відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 21 798 844,89 грн.

Визнаючи обґрунтованою скаргу і задовольняючи її, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. про затвердження мирової угоди у справі № 19/037-12, в порушення пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови Київським апеляційним господарським судом), не містить умов затвердженої мирової угоди та строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд також послався на встановлення тієї обставини, що приватним виконавцем неправомірно, усупереч Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р. № 2832/5), відкрито виконавче провадження не в частині, яка невиконана боржником і за якою настав строк сплати, а на всю суму боргу.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на дії приватного виконавця Говорова П.В.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказував, що затверджена постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. у справі № 19/037-12 мирова угода від 05.11.2015 р. відповідає вимогам законодавства і є виконавчим документом, оскільки її умови містяться у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного господарського суду; мировою угодою сторонами погоджено суму заборгованості та право стягувача на примусове стягнення заборгованості у повному обсязі в межах строків передбачених чинним законодавством в разі порушення боржником строків погашення заборгованості, натомість суд першої інстанції дійшов протилежного помилкового висновку та застосував невірну редакцію Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2019 р. у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали; відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 23.12.2019 р.

20.12.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від прокуратури надійшли пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 р. оголошено перерву у розгляді справи до 03.01.2020 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Смірнова Л.Г., Поляк О.І.

У судовому засіданні 03.01.2020 р. представник стягувача та прокурор доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні скарги боржника на дії приватного виконавця Говорова П.В. Представник боржника просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Інші представники сторін не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання; за висновками суду неявка представників позивача-1, третьої особи та приватного виконавця не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частини 5 цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як зазначено у пункті 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за заявою стягувача № 110/4837/2019 від 21.02.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича постановою від 22.02.2019 р. відкрито виконавче провадження № 58471104 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в розмірі 819 480,99 дол. США заборгованості за гарантією № 91 та 555 248,00 грн., що складається з сум заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії, пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди за обслуговування гарантії, пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії.

З постанови про відкриття виконавчого провадження випливає, що воно відкрито за заявою стягувача, який вказав, що станом на 11.02.2019 р. заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" з урахуванням здійснених погашень становила 807 285,99 дол. США, що станом на момент відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 21 798 844,89 грн. У постанові про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2 179 884,48 грн.

До того ж з постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження відкрито на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. у справі № 19/037-12, про затвердження мирової угоди в редакції умов, узгоджених 05.11.2015 р. між публічним акціонерним товариством акціонерного банку "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр".

У процесі розгляду апеляційної скарги з наявних у справі матеріалів встановлено, що 05.06.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Говоровим П.В. прийнято постанову у виконавчому провадженні № 58471104 про повернення виконавчого документа № 19/037-12 стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування вказаної постанови приватним виконавцем зазначено, що в ході примусового виконання 20.03.2019 р. та 28.05.2019 р. стягувачу було скеровані вимоги про надання інформації та копій необхідних документів; попереджено про повернення виконавчого документа на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Однак станом на 05.06.2019 р. стягувачем не надано жодних документів та інформації, яка запитувалась вимогами від 20.03.2019 р. та від 28.05.2019 р., у зв`язку з чим виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу.

Таким чином, приватним виконавцем 22.02.2019 р. було відкрите виконавче провадження з одночасним стягненням винагороди виконавця, а 05.06.2019 р. виконавчий документ був повернутий стягувачу з посиланням на норму Закону України "Про виконавче провадження", за якою виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Колегія суддів вважає, що на момент відкриття виконавчого провадження і прийняття відповідної постанови приватним виконавцем порушені принципи законності, неупередженості та об`єктивності, а метою відкриття провадження - отримання винагороди приватним виконавцем при обставинах, за яким таке провадження не могло бути відкритим.

Так, статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент винесення постанови Київським апеляційним господарським судом) встановлені вимоги до виконавчого документа, згідно яких в останньому зазначається: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов`язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов`язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Відповідно до п. 7.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 Господарського процесуального кодексу України та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов`язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Таким чином, на момент прийняття рішення щодо відкриття виконавчого провадження, приватному виконавцю було очевидним, що у резолютивній частині постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. у справі № 19/037-12, якою затверджено мирову угоду, не уміщено всіх обов`язкових вимог до виконавчого документа, які містяться в приписах статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови КАГС) та статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (на час відкриття виконавчого провадження): тексту затвердженої мирової угоди та строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ця обставина унеможливлювала правильне та належне здійснення примусового виконання, тож приватний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження, і в силу вимог пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", повинен був повернути виконавчий документ стягувачу.

Крім того, у мотивувальній частині судового рішення, посилання на яке міститься у постанові про відкриття виконавчого провадження, зазначено, що виконання боржником перед кредитором грошового зобов`язання розстрочений на періоди з встановленням кінцевого строку повного його виконання до 30.06.2019 р.

За таких обставин, приватний виконавець мав керуватися частиною 6 розділу ІІІ "Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р. № 2832/5), за змістом якої визначено, що у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати.

Між тим, відкриваючи виконавче провадження на підставі заяви стягувача про примусове стягнення з боржника 21 798 844,89 грн. у той час, як за мотивувальною частиною судового рішення відносно затвердження мирової угоди був узгоджений графік погашення заборгованості, визначені суми, які підлягають оплаті у відповідні періоди, та встановлений кінцевий строк остаточної сплати боржником заборгованості до 30.06.2019 р., приватний виконавець одночасно стягнув з боржника винагороду приватного виконавця у розмірі 2 170 884,48 грн., що суперечить частині 6 розділу ІІІ "Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження" Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Доводи апелянта наведеного не спростовують, а тому судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2019 р. у справі № 19/037-12 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Київської області від 10.06.2019 р. у справі № 19/037-12 залишити без змін.

Матеріали справи № 19/037-12 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст складено 20.01.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

О.І. Поляк