УХВАЛА

09 січня 2020 року

м. Київ

справа № 913/209/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Лавр-Агро"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019

та рішення Господарського суду Луганської області від 25.07.2019

у справі № 913/209/19

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області

до Фермерського господарства "Лавр-Агро"

про зобов`язання повернути земельну ділянку загальною площею 52, 3 га,

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "Лавр-Агро" 25.11.2019 звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 (повний текст складено 25.10.2019) та рішення Господарського суду Луганської області від 25.07.2019 у справі № 913/209/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 05.12.2019 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючого (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.12.2019 касаційну скаргу Фермерського господарства "Лавр-Агро" залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення вказаної ухвали скаржнику, а саме вказано на необхідність уточнити свої вимоги в частині повноважень, які суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

Ухвалу Касаційного господарського суду від 11.12.2019 представник Фермерського господарства "Лавр-Агро" (адвокат Жердєв Сергій Миколайович) отримав 16.12.2019, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, Фермерське господарство "Лавр-Агро" зазначену ухвалу отримало 20.12.2019 (підтверджується даними, які містяться на сайті Укрпошти при перевірці поштового відправлення за трек-номером 100).

На виконання вимог вказаної ухвали Фермерським господарством "Лавр-Агро" 26.12.2019 подано уточнену касаційну скаргу (отримана Касаційним господарським судом 03.01.2020), в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 25.07.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 у справі № 913/209/19, а справу направити до Господарського суду Луганської області на новий розгляд.

Крім того, у тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 (повний текст складено 25.10.2019) ним отримано 04.11.2019, отже він звернувся до суду в межах двадцятиденного строку від дня вручення йому судового рішення і має право на поновлення строку на касаційне оскарження на підставі ч. 2 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

На підтвердження викладених доводів скаржником до касаційної скарги додано копію конверту, в якому постанова суду апеляційної інстанції направлялась на адресу скаржника та копію роздруківки ідентифікатора відстеження поштової кореспонденції сайту Укрпошта.

Відповідно до ч. 2 ст. 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Таким чином, оскільки скаржник повний текст постанови апеляційного господарського суду отримав 04.11.2019, а до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою звернувся 25.11.2019, тобто в межах двадцяти днів з дня вручення повного тексту постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 у справі № 913/209/19, клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду.

Частиною 3 ст. 294 ГПК України встановлено, що питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з урахуванням усунутих недоліків, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга їм відповідає, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття касаційного провадження у даній справі.

Також, Суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 913/209/19, з огляду на таке.

У квітні 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Луганській області звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Фермерського господарства "Лавр-Агро" про повернення земельної ділянки загальною площею 52, 3 га, у тому числі: рілля - 49, 4 га (з кадастровим номером :01:001:0048), сіножаті - 2, 9 га (з кадастровим номером :08:001:0013), яка розташована на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області до земель запасу державної форми власності (з урахуванням заяви позивача від 25.06.2019 про зміну предмету позову).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням 19 сесії 21 скликання Кремінської районної ради народних депутатів Кремінського району Луганської області від 24.05.1994 ОСОБА_1 було передано в постійне користування земельну ділянку площею 52, 3 га, у тому числі: рілля 49, 4 га, сіножатті 2, 9 га, яка розташована на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області для ведення селянського (фермерського) господарства. ОСОБА_1 та члени його родини використовували цю земельну ділянку для ведення фермерського господарства й утворили Фермерське господарство "Лавр- Агро". ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Оскільки право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акту на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини й припиняється зі смертю особи, якій належало це право, то позивач просив суд зобов`язати Фермерське господарство "Лавр-Агро", яке користується вказаною земельною ділянкою без належних правових підстав, повернути її до земель запасу державної форми власності.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 25.07.2019 у справі № 913/209/19 позов задоволено повністю. Зобов`язано Фермерське господарство "Лавр-Агро" повернути земельну ділянку площею 52, 3 га, у тому числі: рілля - 49, 4 га, (з кадастровим номером :01:001:0048), сіножаті - 2, 9 га (з кадастровим номером :08:001:0013), яка розташована на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області до земель запасу державної форми власності, після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 рішення Господарського суду Луганської області від 25.07.2019 у справі № 913/209/19 скасовано на підставі п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України (розгляд місцевим господарським судом справи по суті за відсутності представника відповідача, належним чином не повідомленого про дату час та місце проведення судового засідання, в якому було прийнято рішення) та прийнято нове, яким позов задоволено, зобов`язано Фермерське господарство "Лавр-Агро" повернути земельну ділянку площею 52, 3 га, у тому числі: рілля - 49, 4 га, (з кадастровим номером :01:001:0048), сіножаті - 2, 9 га (з кадастровим номером :08:001:0013), яка розташована на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області до земель запасу державної форми власності.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов, виходив з того, що право користування земельною ділянкою, що виникло у особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. При цьому відповідач не оформив належним чином, в порядку визначеному законодавством України, право користування спірною земельною ділянкою та користується земельною ділянкою безпідставно.

Також господарський суд першої інстанції заначив, що відповідач надав до матеріалів справи договір емфітевзису від 14.07.2015, укладений між громадянином ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Лавр-Агро" про встановлення для Фермерського господарства "Лавр-Агро" права користування спірною земельною ділянкою площею 52, 3 га для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), який посвідчено Зудиліною І.М. (нотаріусом м. Апрелівки Наро-Фомінського нотаріального округу Московської області). Проте, з урахуванням ч.ч. 1, 3 ст. 407 ЦК України громадянин ОСОБА_1 не мав права на укладення цього договору, як і розпоряджатися спірною земельною ділянкою, оскільки він не був її законним власником, а був користувачем. До того ж, ст. 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому договір емфітевзису підлягає обов`язковій державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на території України, тоді як договір емфітевзису від 14.07.2015 не проходив відповідної державної реєстрації.

З даними висновками господарського суду погодився й апеляційний господарський суд.

Водночас, колегією суддів встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2019 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 922/989/18 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Берізка" до ГУ Держгеокадастру про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 45, 40 га в межах згідно з планом, розташованою на території Улянівської сільської ради, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно з державним актом на право постійного користування землею № ХР-04-00-000623 на підставі розпорядження Богодухівської районної ради № 9 від 01.03.1994; визнання недійсним наказу Держгеокадастру № 1106-СГ від 02.03.2018 "Про припинення права користування земельною ділянкою".

Передаючи цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказав, що ця справа містить виключну правову проблему, вирішення якої необхідно для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та зазначив, що правова проблема у цій справі зводиться до вирішення питання про визначення особи, якій належить право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, про що видано державний акт про право постійного користування земельною ділянкою на ім`я засновника фермерського господарства - юридичної особи.

Так, суд касаційної інстанції зазначив, що за висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 05.10.2016 у справі № 181/698/14-ц, від 23.11.2016 у справі № 657/731/14-ц, від 05.10.2016 у справі № 6-2329цс16, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, викладених у постановах від 18.03.2019 у справі № 472/598/16-ц, від 20.03.2019 у справі № 587/260/17, від 17.10.2018 у справі № 376/2038/14-ц, право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю засновника СФГ, на ім`я якого було видано акт на право постійного користування земельною ділянкою. Разом з тим позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц, дозволяє дійти висновку, що у правовідносинах постійного користування земельною ділянкою, наданою засновнику фермерського господарства, відбувається фактична заміна користувача і обов`язки землекористувача переходять до фермерського господарства з дня його державної реєстрації.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2019 справу № 922/989/18 прийнято та призначено до розгляду на 31.03.2020.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене та з метою дотримання єдності судової практики, Суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/989/18.

Керуючись ст.ст. 119, 228, 229, 234, 287-291, 294, 295 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Фермерського господарства "Лавр-Агро" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Фермерському господарству "Лавр-Агро" строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 25.07.2019 у справі № 913/209/19.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Лавр-Агро" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 25.07.2019 у справі № 913/209/19.

4. Повідомити позивача у справі про його право, передбачене ст. 295 ГПК України, на подання відзиву на касаційну скаргу до 31.01.2020. Звернути увагу позивача у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 295 ГПК України до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Зупинити провадження у справі № 913/209/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/989/18.

6. Витребувати матеріали справи № 913/209/19 з Господарського суду Луганської області / Східного апеляційного господарського суду.

7. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи, Господарському суду Луганської області та Східному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.