ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5086/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В.

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Лозуватського житлово-комунального підприємства, с. Лозуватка Криворізького району, Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "ІНТЕРМЕТ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

ПРОЦЕДУРА

Лозуватське житлово-комунальне підприємство (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг компанія "ІНТЕРМЕТ"(далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 45 607 грн

Ухвалою господарського суду від 11.11.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 11.11.2019 судом для подання відповідачем відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач 21.11.2019 отримав ухвалу господарського суду від 11.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про подачу води з комунального водоводу №36 від 01.07.2017 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 3553,24 грн, 3% річних у розмірі 41 грн та інфляційні в розмірі 108,47 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Обставини укладання договору, факт надання послуг, строк оплати, наявність часткової оплати, наявність прострочення оплати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.07.2017 року між Лозуватським ЖКП (далі-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Холдінг компанія «Інтермет» (далі -відповідач) було укладено договір № 36 на подачу води з комунального водоводу (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов`язується надавати послуги з забезпечення водою відпочинку «Чайка», що розташована в селі Мар`янівка Криворізького району.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що розрахунок за фактично отриману воду повинен бути здійснений споживачем в повному розмірі до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Договір набирає чинності з 01.07.2017 і діє до 31.12.2019 (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору позивач подав відповідачу послуги з забезпечення водою, що підтверджується актам №338 від 10.07.2017, №416 від 25.07.2019 на загальну суму 41 595,24 грн. (а.с.16-17).

Позивач направив відповідачу претензію №1044 від 23.09.2019, яка залишена без відповіді (а.с.18).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 3.1 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, у відповідності пункту 4.4. договору, на момент розгляду спору строк оплати товару є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати наданих позивачем послуг на вищевказану суму не надав.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 41 595,24 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.2 Договору, за несвоєчасну оплату спожитої води споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3553,24грн. за період з 01.08.2019 по 01.11.2019.

Перевіривши розрахунок позивача, господарський суд зазначає, що позивачем невірно визначено початок періоду прострочення, оскільки за змістом п. 4.4. відповідач має розрахуватись з позивачем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, а відтак вірною є сума пені в розмірі 3089,14 грн. за період з 11.08.2019 по 01.11.2019, яка підлягає стягненню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 351 грн за період з 01.08.2019 по 01.11.2019. та інфляційні в розмірі 108,47 грн. за період серпень 2017 - листопад 2019.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунок 3% річних складає 318,60 грн. за період з 11.08.2017 по 01.11.2019 (по кожному акту окремо, з урахуванням вірно визначеного періоду прострочення), нарахування інфляційних в розмірі 108,47 грн. є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 318,60 грн та інфляційних в розмірі 116,73 грн. підлягають задоволенню. В решті позовних вимог в цій частини слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Лозуватського житлово-комунального підприємства до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг компанія "ІНТЕРМЕТ" про стягнення заборгованості у розмірі 45 607 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг компанія "ІНТЕРМЕТ" (50065, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 32, ) на користь Лозуватського житлово-комунального підприємства (53020, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Ватутіна, 45, ) заборгованість в розмірі 41 595,24 грн., пеню в розмірі 3089,14грн., 3 % річних в розмірі 318,60 грн., інфляційні в розмірі 108,47 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1875,70 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 10.01.2020

Суддя С.В. Мартинюк