РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/15235/19

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Логістік"

сільрада Станишівська, буд. №4, с. Станишівка, Житомирський

район, Житомирська область,12430

до Фізичної особи-підприємця Немирович Костянтина

Анатолійовича АДРЕСА_1

про стягнення 165 779 грн. 29 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Акріс Логістік" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Немирович Костянтина Анатолійовича про стягнення 165 779 грн. 29 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 910/15235/19 від 04.11.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Логістік" залишено без руху.

14.11..2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Логістік" надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 04.11.2019.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.11.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_1 .

Однак, станом на дату розгляду справи в матеріалах справи міститься повернутий поштою конверт за номером поштового відправлення №246 із копією ухвали суду про порушення провадження у справі від 19.11.2019 з адреси відповідача із зазначенням причини повернення "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Згідно з п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштових повідомленнях відмітки "за закінченням строку зберігання" свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкладення судового засідання в справі в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 03.03.2018 Верховного Суду по справі №911/1163/17.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Положеннями ст. 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

02.04.2019 року між ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» (Виконавець) та ФОП Немировичем К.А. (Експедитор) була укладена угода-доручення № 02/04/2019/1 на транспортне обслуговування, далі за текстом угода.

Згідно з п.1.1 угоди Експедитор є довіреною особою Виконавця і за його дорученням здійснює від свого імені в його інтересах угоди з продажу транспортних послуг по перевезенню вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученні.

На виконання умов угоди ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» надало послуги по перевезенню вантажів:

Відповідно до міжнародної товаротранспортної накладної CMR б/н, т/з АМ6078СЕ/АМ5093ХР, ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» здійснило перевезення вантажу «риба глибокого замороження» на користь ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" згідно заявки № 94 від 02.04.2019 року експедитора ФОП Немирович К.А., РНОКПП НОМЕР_1 . Вантаж отриманий ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" 10.04.2019 року;

Відповідно до міжнародної товаротранспортної накладної CMR б/н, т/з НОМЕР_4/ НОМЕР_2 , ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» здійснило перевезення вантажу «риба глибокого замороження» на користь ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" згідно заявки № 107 від 09.04.2019 року експедитора ФОП Немирович К.А., РНОКПП НОМЕР_1 . Вантаж отриманий ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" 16.04.2019 року;

Відповідно до міжнародної товаротранспортної накладної CMR А№ 172186, т/з АМ5188ВХ/АМ2318ХР, ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» здійснило перевезення вантажу «м`ясо заморожене» на користь ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІМПЕКС" згідно заявки № 114 від 12.04.2019 року експедитора ФОП Немирович К.А., РНОКПП НОМЕР_1 . Вантаж отриманий ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІМПЕКС" 19.04.2019 року;

Відповідно до міжнародної товаротранспортної накладної CMR б/н , т/з НОМЕР_5/ НОМЕР_3 , ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» здійснило перевезення вантажу «м`ясо заморожене» на користь ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІМПЕКС" згідно заявки № 115 від 12.04.2019 року експедитора ФОП Немирович К.А., РНОКПП НОМЕР_1 . Вантаж отриманий ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІМПЕКС" 19.04.2019 року.

Згідно п. 4.1 угоди вартість послуг Виконавця є договірною і узгоджується на кожне окреме перевезення чи групу перевезень.

З матеріалів справи вбачається, що вартість наданих послуг по перевезенню вантажів становить : згідно заявки № 94 від 02.04.2019 року - 46000.00 гривень; згідно заявки № 107 від 09.04.2019 року - 46000.00 гривень; згідно заявки № 114 від 12.04.2019 року - 36000.00 гривень; згідно заявки № 115 від 12.04.2019 року - 36000.00 гривень.

Наведені обставини підтверджуються змістом заявок експедитора ФОП Немировича К.А., розділ «сума фрахту».

Пунктом 4.2. та 4.3 Договору передбачено, що грошові кошти за транспортно-експедиційне обслуговування від третьої особи надходять на рахунок Експедитора. З цієї суми останній утримує свою винагороду за сприяння в продажу послуг Виконавця і проводить з ним кінцевий розрахунок на протязі 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання всіх необхідних документів підтверджуючих виконання угоди. Винагородою Експедитора при залученні третіх сторін є різниця коштів оплачених Замовником та оплатою безпосередньо Виконавцю. Кошти, що надходять на розрахунковий рахунок Експедитора, за винятком його винагороди не є власністю Експедитора, а надходять для проведення розрахунків з безпосереднім Виконавцем.

За твердження позивача, котре не спростоване відповідачем відповідач засобами телефонного зв`язку повідомив, що ним отримані на банківський рахунок грошові кошти від ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІМПЕКС" та ТОВ "СІЛЬПО-ФУД". '

На виконання п. 4.2 угоди ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» надіслало відповідачу документи на підтвердження виконання угоди (копії міжнародних товаротранспортних накладних CMR з відміткою про отримання вантажу, акти виконання робіт ), які були ним отримані.

Факт надсилання документів підтверджується змістом експрес-накладних від 06.05.2019 року №0120 (отримано 07.05.2019 року), від 15.05.2019 року №4873 (отримано 16.05.2019 року), копії яких містяться в матеріалах справи.

Отже, відповідач був зобов`язаний у строк до 27.05.2019 включно здійснити оплату наданих позивачем послуг з перевезення.

Обґрунтовуючи звернення із позовною заявою до суду позивач вказує, що станом на дату подання позову Відповідач суму боргу не сплатив, заборгованість становить 164 000,00 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 164 000,00 грн.основного боргу.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та умов заявок строк виконання відповідачем грошового зобов`язання на момент розгляду справи настав.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано. Вказане відповідачем не заперечується.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання не наведено.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення 164 000,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 779,29 грн. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що він є арифметично вірним, таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 1 779,29 грн., а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Логістік" підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Логістік" задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Немировича Костянтина Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Логістік" (сільрада Станишівська, буд. №4, с. Станишівка, Житомирський район, Житомирська область,12430, ) суми боргу у розмірі 164 000,00 грн. та 3% річних у розмірі 1 779,29 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 486,69 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.О. Лиськов