ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.01.2020 р. Справа№ 914/122/20

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг», м.Луцьк;
до відповідача-1:Державного підприємства «СЕТАМ», м.Київ;
до відповідача-2: Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитра Вікторовича, м.Луцьк;
до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСУЛА ІНВЕСТ», м.Львів;
про:визнання електронних торгів, протоколу їх проведення, акту про проведені електронні торги та свідоцтва недійсними.

Представники сторін:

не викликалися

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг», м.Луцьк до Державного підприємства «СЕТАМ», м.Київ, приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитра Вікторовича, Луцьк та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСУЛА ІНВЕСТ», м.Львів про визнання електронних торгів, протоколу їх проведення, акту про проведені електронні торги та свідоцтва недійсними.

Разом із поданою позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» подано заяву про забезпечення позову.

Як зазначив заявник у вказаній заяві, останній звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою про визнання недійсними електронних торгів з реалізації лота №385878, а саме незавершеного будівництва (58% ступеня готовності), нежитлового приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова, 2А, оформлених протоколом №449867 проведення електронних торгів від 02.12.2019, акту про проведені електронні торги від 05.12.2019, виданого приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. та про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, що видано 05.12.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ростовою Л.О. , серія та номер 1099.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що реалізація приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. нерухомого майна, що належить позивачу, відбулась з численними порушеннями та за заниженою початковою вартістю.

Як стверджує заявник, у випадку прийняття судового рішення про визнання недійсними електронних торгів у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення одержаного на виконання договору.

Відтак, враховуючи той факт, що результати електронних торгів оскаржуються в суді, існує обгрунтоване припущення того, що переможець електронних торгів ТОВ «ІНСУЛА ІНВЕСТ» може продати чи іншим чином відчужити в користь третіх осіб незавершене будівництво (58% ступеня готовності), нежитлове приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова, 2А.

Таким чином, на думку заявника, ефективним і співмірним способом забезпечення даного позову буде накладення арешту вищезазначене нерухоме майно, а також заборона ТОВ «ІНСУЛА ІНВЕСТ» здійснювати будь-які дії щодо відчуження в будь-який спосіб незавершеного будівництва (58% ступеня готовності), нежитлового приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова, 2А.

Відтак заявник просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на незавершене будівництво об`єкту нерухомого майна (58% ступеня готовності), нежитлове приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова, 2А;

- заборони ТОВ «ІНСУЛА ІНВЕСТ» здійснювати будь-які дії щодо відчуження в будь-який спосіб незавершеного будівництва (58% ступеня готовності), нежитлового приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова, 2А.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову. Так, зокрема, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із поданої заявником заяви про забезпечення позову, така, всупереч вимогам ст.139 ГПК України, не містить жодних пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Як вже зазначалося вище, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт та заборонити ТОВ «ІНСУЛА ІНВЕСТ» здійснювати будь-які дії щодо відчуження в будь-який спосіб незавершеного будівництва об`єкту нерухомого майна (58% ступеня готовності), нежитлового приміщення К-2, загальною площею 7632,2 кв.м., місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Садова, 2А.

Однак, заявником не подано до матеріалів заяви про забезпечення позову жодних належних доказів, які б підтверджували, що на момент звернення із вказаною заявою до суду вищевказані приміщення зареєстровані за відповідачем-3. Подані позивачем окремі сторінки інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 18.12.2019 таким доказом слугувати не можуть, оскільки не відображають інформацію про належність вищевказаних нежитлових приміщень відповідачу-3 станом на момент подання заяви.

Відсутність вказаних відомостей унеможливлює розгляд заяви про забезпечення позову по суті.

Згідно п.7 ст.140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 136, 139, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» про забезпечення позову (вх. №91/20 від 15.01.2020) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 17.01.2020.

Суддя Мазовіта А.Б.