ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.01.2020м. ДніпроСправа № 904/208/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши матеріали

за позовом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали", м. Дніпро

про розірвання договору оренди землі від 11.10.2006 та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Вільногірська міська рада Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" в якому просить:

1. Розірвати договір оренди землі від 11.10.2006, укладений між Вільногірською міською радою Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали".

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" повернути земельну ділянку загальною площею 1,7847 га, кадастровий номер :01:036:0010, за актом приймання-передачі у стані, в якому було одержано в оренду.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Зокрема, за змістом пунктів 3, 5 частини третьої статті 162 цього Кодексу позовна заява повинна містити, окрім іншого, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів та правові підстави позову.

За частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання договору оренди землі від 11.10.2006 позивач посилається на систематичне протягом 2015 року - 10 місяців 2019 року порушення відповідачем умов договору в частині орендних платежів, однак доказів на підтвердження цього не надав.

Відповідно до частини другої статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Так, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії (п.п. 5.26, 5.27 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затв. наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 за № 55).

Якщо копія складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на три проколи, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом відповідальної особи апарату суду, засвідчена відбитком печатки суду, із відміткою "Всього в копії _____ арк.", посади та ПІБ відповідальної особи апарату суду. Допускається засвідчувати копії документів поаркушно.

Долучені позивачем до позову копії договору оренди землі від 11.10.2006, договору № 62/5 від 06.07.2012, листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 29407/10/04-36-55-30 від 12.11.2019 засвідчені позивачем лише на останньому аркуші документа та не прошиті нитками.

Недотримання вимог законодавства щодо оформлення доказів унеможливлює на їх основі встановлення під час розгляду справи обставин у справі.

Згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частин перших статей 4, 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 4 цього Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру позивачем сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено в розмірі 1921,00 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи заявлені позивачем дві вимоги негайного характеру, судовий збір підлягає сплаті у розмірі 3 842,00 грн.

На порушення викладеному до позовної заяви додано платіжне доручення № 646 від 11.11.2019 про сплату судового збору у сумі 1 921,00 грн. як за одну вимогу немайнового характеру.

Крім того, статтею 2 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

На порушення викладеному до позовної заяви додано платіжне доручення № 646 від 11.11.2019, відповідно до якого платником зазначена не Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, а Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (ідентифікаційний код платника 26368915).

Правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів як платіжне доручення та порядок їх складання передбачені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (із змін. і доп.) (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976).

За змістом пунктів 1.8, 1.13 цієї Інструкції платники оформляють доручення про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів - платіжних дорученнях, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Зокрема, Додаток 7 до Інструкції містить Указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів, за змістом яких для заповнення такого реквізиту як платник повинно бути зазначено повне або скорочене (за наявності) найменування платника, яке міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр).

Отже, Закон не виключає можливості здійснення оплати судового збору іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду.

За таких обставин додане платіжне доручення не може бути належним та допустимим у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказом сплати судового збору його платником - Вільногірською міською радою Дніпропетровської області.

Зазначений висновок збігається з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.05.2019 у справі № 911/840/18 та від 25.09.2019 у справі № 925/9/18.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Вільногірської міської ради Дніпропетровської області залишити без руху.

2. Запропонувати Вільногірській міській раді Дніпропетровської області протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду (в копіях - відповідачу, докази надсилання надати суду):

- доказів сплати судового збору в розмірі 3 842,00 грн. належним платником - Вільногірською міською радою Дніпропетровської області;

- доказів неналежного виконання відповідачем умов договору оренди землі від 11.10.2006 в частині орендних платежів протягом 2015 року - 10 місяців 2019 року;

- належним чином засвідчених доказів, долучених до позову.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.01.2020 й оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя І.І. Колісник