ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" січня 2020 р.м. Одеса № 916/3948/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали вх. № 4074/19

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

до відповідача: Акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лескова, 9) в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" (65012, м. Одеса, вул. Б.Арнаутська, 20);

про визнання недійсними чистини договорів поруки

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 28.12.2019 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 вх. ГСОО №4074/19 до відповідача - Акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", в якій позивач просить суд визнати недійсними абз. 2 п. 4.1 договорів поруки №12/0-0-1/281 від 31.10.2008р., №12/3-0-1/284 від 31.10.2008р. та №12/3-0-1/276, які були укладені на виконання кредитних договорів по Генеральній кредитній угоді від 18.05.2005р. №010/03-1/1702 та кредитного договору №010/03-5/659 від 24.11.2006 року.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:

За приписами ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що спірні договори поруки укладено в забезпечення виконання кредитних договорів: Генеральна кредитна угода від 18.05.2005р. №010/03-1/1702, кредитний договір №№010/03-5/659 від 24.11.2006 року, 010/03-1/070 від 18.10.2008р., 010/3-0-1/77 від 24.04.2008р.

Однак, як встановлено судом, матеріали відповідної позовної заяви в порушення вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України не містять зазначених вище доказів в підтвердження викладених позивачем обставин.

Більш того суд зазначає, що згідно з ч.1 та ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Водночас додані до позовної заяви копії документів не засвідчені позивачем.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення даної позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду: належним чином засвідчених доказів, підтверджуючих викладені позивачем обставини, оформлених відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 та ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, згідно вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 за вх. ГСОО №4074/19 - залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 10-ти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 02.01.2020 року та окремо від рішення не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.М. Невінгловська