ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" січня 2020 р. Справа № 918/404/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Василишин А.Р.

суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.,

представники учасників справи:

позивача- не з`явився;

відповідача - ОСОБА_2., ОСОБА_4.,

розглянувши заяву Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волин-ської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про відвід суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В. від участі у справі №918/404/19

за позовом Релігійної організації "Управління Рівненсько-Волинської єпархії Української

Православної церкви (Православної церкви України) ("Управління

Рівненсько-волинської єпархії УПЦ (ПЦУ)") м.Рівне

до Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-

Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви м.Рівне

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2019р. відкрито апеляційне провадження за скаргою Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви на рішення господарського суду Рівненської області від 12.08.2019р. у справі №918/404/19.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 16.01.2020р. представник Відповідача заявив усну заяву про відвід судді Грязнова В.В. та судді Розізнаної І.В.

Колегія суддів оголосила перерву до 20.01.2020р. об 11:00 год. для надання Відповіда-чеві можливості подати заяву про відвід у письмовому вигляді.

Під час перерви 17.01.2020р. через канцелярію суду Позивач подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

У день судового засідання 20.01.2020р. о 10:41 Відповідач подав заяву про відвід від учас-ті у справі №918/404/19 суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В.

Заява обґрунтована тим, що 16.01.2020р. Відповідач уклав Договір про надання правни-чої/правової допомоги з адвокатом, що підтверджується ордером який надавався суду. Адвока-том подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із використанням права на ознайомлення із матеріалами справи та зайнятості в іншому судовому засіданні. Однак судом було проігнороване дане клопотання і наше прохання про перенесення розгляду справи було відхилено. Крім того, судді Грязнов В.В. та Розізнана І.В. брали участь в розгляді іншої справи №918/255/17, що підтверджується постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 року.

Скаржник наголошує, що при розгляді справи №918/255/17 Північно-західний апеляційний господарський суд допустив ряд порушень норм матеріального та процесуального права: судову повістку було направлено за невірною адресою, що в свою чергу потягло невручення такої по-вістки і її повернення з відміткою "а зазначеною адресою церкви не значиться", суд відмовив в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_1 , суд не врахував докази, які встановлюють обставини у справі №918/255/17, а також норми права спеціального закону щодо релігійних організацій.

У судовому засіданні 20.01.2020р. представники Відповідача підтримали заяву про відвід судді Грязнова В.В. та судді Розізнаної І.В. в повному обсязі з підстав викладених у цій заяві.

Розглянувши заяву Відповідача про відвід судді Грязнова В.В. та судді Розізнаної І.В. від участі у справі №918/404/19, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґ-рунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирі-шує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про від-від здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, установленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення право-суддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/ 02) від 03.05.2007р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відпо-відно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні га-рантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'-єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які пород-жують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному сус-пільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з уста-леною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно установлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та пове-дінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб вик-лючити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спосте-рігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих пере-конань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єк-тивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996р. у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійс-нюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п.62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду чи судді-члену колегії на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачу-ха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усинов-лений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учас-ників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розгля-дав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомо-гу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи ро-дичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасу-вання рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рі-шення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстан-цій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виклю-чними обставинами у цій справі.

Розглядаючи заяву Відповідача про відвід судді Грязнова В.В. та судді Розізнаної І.В. від участі у справі №918/404/19 необхідно зазначити, що заява ґрунтується на припущеннях та суб`єктивній думці заявника, не підтверджена жодними доказами.

При цьому, подання заяви про відвід судді з підстав відмови у наданні можливості з озна-йомленням з матеріалами справи є надуманим, з огляду на те, таке клопотання подано одним документом із проханням про відкладення розгляду справи 16.01.2020р. о 09:53 год.

Відкладення розгляду справи відхилено з огляду на те, що відкладення є правом та пре-рогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представни-ків сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для відкладення. Апеляційна скарга подана саме Відповідачем, в судовому засіданні 16.01.2020р. були представники Скаржника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, коло осіб, які можуть представляти інтереси Скаржника не є обмеженим, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

При цьому, з часу подання 16.01.2020р. о 09:53 год. клопотання ні представник, ні адвокат не з`являвся для ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, участь судді Грязнова В.В. та судді Розізнаної І.В. у справі №918/255/17, поста-нова апеляційної інстанції в якій є чинною на данний час - не може бути підставою для відводу в силу статті 35 ГПК України, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями у іншій справі є підставою для оскарження такого судового рішення, в даному випадку у касаційному порядку та не може бути підставою для відводу у даній справі.

Враховуючи викладені вище обставини та з огляду на приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу судді, необхідно зазначити, що наведені Відповідачем в заяві про відвід судді Грязнова В.В. та судді Розізнаної І.В. обставини та доводи у її обґрунту-вання, базуються на припущеннях, не підтверджені належними і допустимими доказами та не є підставою для відводу суддів в розумінні ст.ст.35, 36 ГПК України, а тому така заява не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, провадження у даній справі підлягає зупиненню, а матеріали спра-ви - передачі для здійснення визначення автоматизованою системою складу суду на підставі ст.32 ГПК України для розгляду заяви про відвід суддів в порядку ч.3 ст.39 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 Господарського процесуального кодексу Украї-ни, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про відвід суддів Грязнова В.В. та Ро-зізнаної І.В. від участі у справі №918/404/19 - визнати необґрунтованою.

2. Провадження у справі №918/404/19 зупинити.

3. Передати справу для проведення автоматичного розподілу та визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для розгляду заяви про відвід суддів Грязно-ва В.В. та Розізнаної І.В.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Розізнана І.В.