ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" січня 2020 р. Справа № 918/314/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В.

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Пацьола О.О.,

представники учасників справи:

позивача- ОСОБА_2., Вернидуб Д.В.;

відповідача 1- Щербяк Ю.В.;

відповідача 2- не з`явився;

третьої особи- не з`явився,

розглянувши в нарадчій кімнаті заяву Позивача-ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Грязнова В.В. від участі у справі №918/314/19

за позовом ОСОБА_2 с.Городище, Рівненський р-н, Рівненська обл.

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Лайн" м.Рівне

2. ОСОБА_3 м.Рівне

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів -

ОСОБА_4 м.Рівне

про визнання недійсними рішень зборів учасників,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебувають апеля-ційні скарги Позивача- ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою від-повідальністю "Комфорт-Лайн" на рішення господарського суду Рівненської області від 11.09. 2019р. у справі №918/314/19 за позовом ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Лайн" та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства.

Ухвалою від 20.12.2019р. відкладено розгляд справи на 14.01.2019р. А також витребувано у сторін докази повідомлення Позивача про проведення загальних зборів Товариства 18.12.2017 року.

У день судового засідання 14.01.2020р. Позивач подав клопотання про відвід судді-допо-відача Грязнова В.В. від участі у справі №918/314/19.

Вказане клопотання обґрунтоване з тих підстав, що в даній справі адвокат Щербяк Ю.В. представляє інтереси ТзОВ "Комфорт-Лайн" і учасника ОСОБА_3 , і стверджує про закон-ність як рішення зборів про передання до статутного капіталу двох земельних ділянок, так і на-явність права у ОСОБА_3 передати такі землі, а в іншій справі, яка розглядається Рівнен-ським міським судом з цих же підстав, але заявляє позов до ТзОВ "Комфорт-Лайн" і учасника ОСОБА_3 про скасування реєстрації прав на ці ж земельні ділянки, з яких стверджує, що ні ОСОБА_3 , ні ТзОВ "Комфорт-Лайн" не могли отримати права на ці землі.

Натомість суддя-доповідач Грязнов В.В. не вирішив по суті вказане клопотання, а 20 груд-ня 2019 року перейшов до заслуховування апеляційних скарг позивача та відповідача. В подаль-шому, головуючий суддя Грязнов В.В. ухвалою суду оголосив перерву.

На думку заявника це свідчить, що суддя-доповідач вже прийняв сторону представника ТзОВ "Комфорт-Лайн" адвоката Щербяк Ю.В. і відповідно вказане клопотання про закриття про-вадження імовірно буде відхилено.

В ухвалі від 20.12.2019 року суддя-доповідач Грязнов В.В. ставить під сумнів правомірність рішення господарського суду Рівненської області від 11 листопада 2019 року, ще до прийняття постанови апеляційною інстанцією. Всі ці дії свідчать про те, що суддя-доповідач Грязнов В.В. не є об`єктивним та неупередженим.

Також Позивач вважає, що суддя-доповідач Грязнов В.В. не може брати участі у розгляді справи №918/314/19 і підлягає відводу з врахуванням участі у справі №918/13/18 в складі колегії судді при ухваленні постанови від 17.09.2018р., де зокрема, але не обмежуючись, учасником справи (позивачем) була представник ОСОБА_3 адвокат Щербяк Ю.В.

Після судового засідання 20 грудня 2019 року, на якому суд прийняв ухвалу про оголошення перерви та витребування доказів Позивач обґрунтовано хвилюється, чи буде вислухана сторона Позивача належним чином і чи буде вирішено клопотання про закриття провадження.

У судовому засіданні 14.01.2020р. представники Позивача підтримали заяву про відвід судді-доповідача в повному обсязі з підстав викладених у цій заяві. Представник Відповідача заперечив проти задоволення такої заяви та надав свої пояснення. Наголошував, що доводи По-зивача є таким, що не можуть бути підставою для відводу судді-доповідача.

Розглянувши заяву Позивача про відвід судді-доповідача Грязнова В.В., від участі у справі №918/314/19, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґ-рунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирі-шує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про від-від здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, установленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення право-суддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/ 02) від 03.05.2007р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відпо-відно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні га-рантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'-єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які пород-жують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному сус-пільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з уста-леною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно установлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єк-тивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору сторон-нього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її осо-бистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996р. у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсто-ронності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п.62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду чи судді-члену колегії на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачу-ха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усинов-лений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учас-ників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розгля-дав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомо-гу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи ро-дичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасу-вання рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рі-шення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстан-цій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виклю-чними обставинами у цій справі.

Розглядаючи заяву Позивача- ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Грязнова В.В. від участі у справі №918/314/19, необхідно зазначити, що заява ґрун-тується на припущеннях та суб`єктивній думці заявника, не підтверджена жодними доказами.

При цьому, подання заяви про відвід судді з підстав невирішення клопотання про закриття провадження, жодним чином не є порушенням принципу рівності сторін, оскільки відповідно до положень статті 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особ-ливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи. Головуючий від-криває судове засідання і оголошує, яка справа, за чиєю скаргою та на судове рішення якого суду розглядається. Суддя-доповідач доповідає зміст судового рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази. Після доповіді судді-доповідача пояснення дає особа, яка подала апеляційну скаргу. Якщо апеляційні скарги подали обидві сторони, - першим дає пояснення позивач. Далі дають пояс-нення інші учасники справи. Закінчивши з`ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апе-ляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення. На початку судового засідання суд може оголосити про час, який відводиться для судових дебатів. Кожній особі, яка бере участь у розг-ляді справи в апеляційному суді, надається однаковий проміжок часу для виступу. Після закін-чення дебатів суд виходить до нарадчої кімнати.

Відповідно до статті 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, пи-тання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстан-ції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ух-вал суду першої інстанції. Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції оформлюється суддею-доповідачем (іншим суддею, якщо суддя-доповідач не згодний з постановою/ухвалою) і підписується всім складом суду, визначеним для розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються біль-шістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім. При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Судді не мають права розголошувати міркування, що були висловлені у нарадчій кімнаті. Суд-дя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Відповідно до частини 4 статті 232 ГПК України перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів наголошує, що у даній справі №918/314/19 перегляд судового рішення станом на дату подання Позивачем заяви про відвід судді-доповіда-ча Грязнова В.В. ще не закінчено. Жодною нормою процесуального кодексу не встановлено обов`язку суду вирішити питання про закриття провадження у тому судовому засіданні, в якому розпочато розгляд такого клопотання.

Тому, колегія суддів дійшла висновку, що невирішення клопотання про закриття про-вадження у судовому засіданні 20.12.2019р., а відкладення розгляду справи на іншу дату жод-ним чином не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді-доповідача, безпосередньо та однозначно не вказує на його особисте упереджене ставлення до Позивача або особисту прихильність до інших учасників справи.

Крім того, участь судді Грязнова В.В. у справі №918/13/18 не може бути підставою для відводу в силу статті 35 ГПК України.

Враховуючи викладені вище обставини та проаналізувавши приписи чинного законодавс-тва, якими унормовані підстави для відводу судді, необхідно зазначити, що наведені Позивачем в заяві про відвід судді-доповідача обставини та доводи у її обґрунтування, базуються на при-пущеннях, не підтверджені належними і допустимими доказами та не є підставою для відводу судді в розумінні ст.ст.35, 36 ГПК України, а тому така заява не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, провадження у даній справі підлягає зупиненню, а матеріали спра-ви - передачі для здійснення визначення автоматизованою системою складу суду на підставі ст.32 ГПК України для розгляду заяви про відвід судді в порядку ч.3 ст.39 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Грязнова В.В. від участі у справі №918/314/19 визнати необґрунтованою.

2. Провадження у справі №918/314/19 зупинити.

3. Передати справу для проведення автоматичного розподілу та визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для розгляду заяви про відвід судді-допові-дача Грязнова В.В.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.