ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року м.Дніпро Справа № 908/3748/13

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г.(доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л.,Іванова О.Г.,

секретар судового засідання: Пінчук Є.С.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дана на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2018р. (суддя Корсун В.Л., повний текст рішення складено 17.12.2018 року) у справі №908/3748/13

за первісним позовом: Запорізької місцевої прокуратури № 1, м. Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Головного управління статистики у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Дана, м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, зобов`язання звільнити та повернути нежитлове приміщення

за зустрічним позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Дана, м. Запоріжжя

до відповідача: Головного управління статистики у Запорізькій області, м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

про: стягнення компенсації за поліпшення орендованого майна майна в розмірі 4 873793,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

У 2013 році прокурор Жовтневого району міста Запоріжжя, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головного управління статистики у Запорізькій області звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» (далі за текстом ТОВ «Дана») про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №20 від 01.01.1999 року, зобов`язання звільнити та повернути за актом прийому-передачі на користь Головного управління статистики у Запорізькій області належне державі нежитлове приміщення загальною вартістю 135 363,68 грн., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, а саме: нежитлове приміщення площею 144,0 кв.м. з прилеглою територією площею 272,5 кв.м., привівши їх у стан, у якому вони були передані ТОВ «Дана» згідно з актом прийому-передачі від 01.01.1999 року.

ТОВ «Дана» заявило зустрічний позов про стягнення з Головного управління статистики в Запорізькій області на його користь компенсації за поліпшення орендованого майна в сумі 685 345,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.15р. позовні вимоги за первісним позовом задоволені у повному обсязі: розірвано договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.99р. №204; зобов`язано ТОВ "Дана" повернути державне майно, передане за договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.99Р. №20, загальною вартістю 135 363,68 грн., розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна,75, а саме: нежитлове приміщення площею 144,0 м3 з прилеглою територією площею 272,5м3, привівши їх у стан, в якому вони були передані ТОВ "Дана" згідно акту прийому-передачі від 01.01.99р.

У задоволені позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено у повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.16р. рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.15р. скасовано у частині зобов`язання відповідача привести передане в оренду державне майно у стан, в якому воно було передано ТОВ "Дана" згідно акту прийому-передачі від 01.01.99р.. Викладено абз.3 резолютивної частини рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.15 у наступній редакції: "Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Дана" протягом 20 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили повернути за актом приймання-передачі на користь Головного управління статистики у Запорізькій області державне майно, передане за договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.99 №20, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна,75, а саме: нежитлове приміщення площею 144 м3 та прилеглу територію площею 272,5 м3 з розташованою будівлею магазину літ. "А". Доповнив резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту: "Визнати недійсними п.1.2.1 додаткових угод від 01.03.00р. №1 та від 15.01.01р. №2 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.99 №20". В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2016р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.16р. у справі №908/3748/13 залишено без змін у частині вирішення первісного позову.

У частині вирішення зустрічного позову та розподілу судових витрат рішення господарського суд Запорізької області від 22.09.15р. та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.16р. скасовані. Справу у цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

У частині визнання недійсними пунктів 1.2.1 додаткових угод від 01.03.00 №1 та від 15.01.01 №2 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.99 №20 постанова Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.16 у справі №908/3748/13 скасована.

При новому розгляді справи від ТОВ «Дана» 24.10.2018 року надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій уповноважений представник ТОВ «Дана» просить суд збільшити розмір зустрічних позовних вимог до суми в розмірі 4 873 793,33 грн. та стягнути вказану суму з ГУ статистики у Запорізькій області, як компенсацію за поліпшення орендованого майна.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.12.2018 року в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Дана» відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що ТОВ «Дана» не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме не надано документи які б підтверджували понесені витрати на поліпшення орендованих приміщень.

Не погодившись з рішенням господарського суду, ТОВ «Дана» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. В обґрунтування апеляційних вимог,посилаючись на постанову Вищого господарського суду України від 16.06.2016 року у цій справі, скаржник зазначає, що:

- Вищий господарський суд визнав, що проведення добудови було погоджено Головним управлінням статистик у Запорізькій області, і що вартість добудови площею 272,5 кв.м і є вартістю невідокремлених поліпшень;

- господарський суд не прийняв до уваги, що п.1.2.1. договору оренди нежитлового приміщення передбачено, що усі зміни, перепланування, включаючи оснащення комунікаціями і додаткова будівля на площі 275,5 кв.м необхідні для якісного функціонування об`єкта торгівлі, проізведені орендарем на переданих йому площах є власністю ТОВ «Дана»;

- в постанові Вищого господарського суду зазначено, що немає правового значення, погодження щодо здійснення невідокремлюваних поліпшень передувало проведенню будівельних робіт чи було зроблено вже після їх здійснення. Підтвердженням погодження будівництва Головним управлінням нової будівлі площею 272,5 кв.м є укладання додаткової угоди № 1 до договору;

- апелянт вважає, що він не несе відповідальності за неможливість експерта дослідити об`єкт тільки зовні, оскільки ТОВ «Дана» повністю оплатило всі виставлені експертною установою рахунки на оплату, а за надання можливості дослідження об`єкту нерухомості, то це питання до Головного управління статистики у Запорізькій області;

- відносно ствердження суду про ненадання товариством первинних документів, в яких відображена інформація щодо розміру понесених витрат на поліпшення орендованих приміщень, апелянт зазначає, що він надав експерту всі наявні у нього документи;

Просить апеляційний суд рішення господарського суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення зустрічного позову ТОВ «Дана».

Прокурор та Головне управління статистики у відзивах на апеляційну скаргу вважають рішення суду законним та обґрунтованим. Просять залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що позивачем не доведено здійснення поліпшень за власні кошти. Прокурор також наголошував на необхідності застосування до спірних правовідносин законодавства, яке діяло на час укладання договору оренди.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 12.04.2019 року ТОВ «Дана» відновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрите апеляційне провадження у справі № 908/3748/13. Розгляд справи призначено у судове засідання. Зупинено дію рішення господарського суду Запорізької області від 05.12.2018 року у справі 908/3748/13 на час розгляду апеляційної скарги.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.01.1999 року між Запорізьким обласним управління статистики (Орендодавець) в особі начальника управління Стецюк З.С. та товариством з обмеженою відповідальністю "Дана" (Орендар) в особі Баркової О.Т. було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 20. Пунктами 1.1.,1.2. договору сторони визначили, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, яке знаходиться на балансі Запорізького обласного управління статистики, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, загальною площею 144,0 кв.м.

Призначення приміщення - для використання під офіс, магазин (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 1.4. договору, вартість нерухомого майна визначена експертним шляхом відповідно до Акта оцінки вартості цих приміщень становить 105 712,96 грн.

Строк дії договору з 01.01.1999 року по 04.02.2018 року (п.1.6).

Згідно із п. 2.2. договору, передача майна в оренду не спричиняє передачу Орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди. В разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Відповідно до п. 2.3. договору, передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в Акті оцінки цього майна, складеного відповідно до експертної оцінки та згідно з Методикою оцінки вартості об`єктів оренди, затвердженою Постановою КМУ від 10.08.1995 року № 629 (Додаток № 2).

Вартість майна, що повертається орендарем Орендодавцю визначається на підставі Акта оцінки складеного на момент припинення Договору оренди, звіреного з Актом прийому-передачі майна в оренду (п.2.4.).

Орендар має право з дозволу орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості (п.5.2.).

У разі розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів з дозволу Орендодавця, визначаються власністю Орендаря (п.9.3).

Згідно Акту приймання-передачі (додаток №3 до Договору), який підписано з боку Запорізького обласного управління статистики начальником управління Стецюк З.С. та з боку ТОВ «Дана» директором вказаного ТОВ і скріплений печатками вказаних сторін, Запорізьке обласне управління статистики передає, а ТОВ «Дана» приймає нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, з площею 144,0 кв.м. загальною вартістю 105 712,96 грн. за експертною оцінкою станом на 01.12.1998 року (том 1, а.с. 36).

Відповідно до Акту оцінки вартості орендованого нежилого приміщення (Додаток № 2 до договору оренди № 20 від 01.01.1999 року), приміщення загальною площею 416,5 кв.м, орендоване ТОВ «Дана», яке знаходиться на балансі Запорізького обласного управління статистики, за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, має оціночну вартість в розмірі 135 363,68 грн. та є сумою для розрахунку орендної плати (том 1, а.с. 11).

Даний Акт складно комісією утвореною наказом начальника обласного управління статистики від 29.09.2000р. № 3.

До матеріалів справи долучено Акт прийому-передачі (Додатком № 3 до договору оренди № 20 від 01.01.1999 року), який підписано з боку Запорізького обласного управління статистики в особі начальника управління Головешко В.П., а з боку ТОВ «Дана» директором вказаного товариства Барковою О.Т. та скріплено відтисками печаток вказаних сторін, за яким Запорізьке обласне управління статистики передає, а ТОВ «Дана» приймає нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, з площею 144,0 кв.м. та прилягаючою територією - 272,5 кв.м., загальною вартістю 135 353,68 грн. за експертною оцінкою станом на 01.12.98 (144,0 кв.м) та на 15.01.01 (272,5 кв.м) (том 1, а.с. 12).

До матеріалів справи долучено:

Додатковою угодою № 1 від 01.03.2000р. до договору оренди нежитлового приміщення № 20 від 01.01.1999р. внесено зміни до договору, а саме:

- п. 1.2. договору викладений у наступній редакції: «Орендодавець надає Орендарю частину території площею 272,5 кв.м. (див. Додаток №1) для розміщення об`єкта торгівлі та нежитлове приміщення площею 144 кв.м. (див. Додаток № 2) за адресою: пр. Леніна, 75»;

- п. 1.2.1. договору доповнено до п. 1.2. договору у наступній редакції: «Усі зміни, перепланування, включаючи оснащення комунікаціями і додаткова будівля на площі 272,5 кв.м. необхідні для якісного функціонування об`єкта торгівлі, проізведені Орендарем на переданих йому площах є власністю Орендаря»;

- п. 1.3. договору викладено у наступній редакції: «Приміщення розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, загальною площею 144,0 кв.м. + 272,5 кв.м. = 416,5 кв.м. (272,5 кв.м. - прилягаюча територія)».

- п. 1.4. договору викладено у наступній редакції: «Вартість приміщення визначена експертним шляхом відповідно до Акта оцінки вартості цих приміщень становить: 150 866,38 грн. (105 712,96 грн. + 45 153,42 грн.)» (т.1 а.с. 38).

15.01.2001р. сторонами укладена Додаткова угода № 2 згідно якої:

- п. 1.2. договору викладено у наступній редакції: «Орендодавець надає Орендарю частину території площею 272,5 кв.м. (див. Додаток № 1) для розміщення об`єкта торгівлі та нежитлове приміщення площею 144 кв.м. (див. Додаток № 2) за адресою: пр. Леніна, 75»;

- п. 1.2.1. договору викладений у наступній редакції: «Усі зміни, перепланування, включаючи оснащення комунікаціями і додаткова будівля на площі 272,5 кв.м. необхідні для якісного функціонування об`єкта торгівлі, проведені Орендарем на переданих йому площах є власністю Орендаря»;

- п. 1.3. договору викладений у наступній редакції: «Приміщення розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, загальною площею 144,0 кв.м. + 272,5 кв.м. (прилягаюча територія) = 416,5 кв.м.».

- п. 1.4. договору викладений у наступній редакції: «Вартість приміщення визначена експертним шляхом відповідно до Акта оцінки вартості цих приміщень становить: 135 363,68 грн., в тому числі: (105 712,96 грн. + 29 650,72 грн.) (том 1 а.с.40).

Додатковою угодою №3 від 22.11.2002р. та № 4 від27.02.2003р. вносилися зміни щодо сплати земельного податку та розподілу сплати орендної плати, Додатковою угодою № 5 від 18.10.2005р. зміни в преамбулу, у зв`язку із зміною керівництва орендаря,

Додатковою угодою № 6 від 09.02.2007р. внесено зміни та п.1.2. викладений у наступній редакції: «Майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням, а саме розміщення:

- офісного приміщення - 144 кв.м.;

- торговельних об`єктів з продажу автомобілів - 272,5 кв.м.» (том 1 а.с.18, 46).

Відповідно до свідоцтва на право власності на будівлю від 12.06.2000 року № 1240, яке видано на підставі рішення виконкому Запорізької міськради від 25.05.2000 року № 194/4, в цілому будівля літ. А-11, яка розташована за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна 75 належить Державі в особі Верховної Ради (Запорізьке обласне управління) на праві державної власності (том 1, а.с. 20).

До матеріалів справи долучено:

- робочий проект реконструкції магазину "Дана", виготовлений ПП "Будсервіс", що передбачав прибудову приміщення магазину до головного корпусу Головного управління статистики у Запорізькій області (т. 1 а.с. 90-98);

- лист № 15-09/39 від 06.03.1998 року Запорізького обласного управління статистики, яким останнє повідомило ТОВ "Дана" про надання згоди на розширення магазину "Дана", на площі застройки будівлі управління, за умов погодження проекту реконструкції з обласним управлінням статистики та управлінням головного архітектора м. Запоріжжя ( том 1а.с. 99).

- лист Головного управління архітектури та містобудування від 27.03.1998р. № 1076 про можливість розширення торговельної площі існуючого магазину по пр..Леніна,75 (т.1 а.с.99 оберт).

- архітектурно-планувальне завдання реконструкції магазину по пр. Леніна, 75, що в м. Запоріжжі, затверджене управлінням містобудування і архітектури (т. 1 а.с. 101-102);

- паспорт зовнішньої та внутрішньої обробки реконструкції магазину «Дана» (том 1 а.с. 104-107);

- дозвіл на виконання будівельних робіт № 188 від 13.10.1998р. з реконструкції магазину «Дана» по пр..Леніна,75 (т.1 а.с.110);

- рішення виконкому Запорізької міської ради № 590/1 від 29.10.1998р. про дозвіл ТОВ «Дана» виконати роботи по реконструкції орендованих приміщень магазину по пр.. Леніна, 75, згідно узгодженої проектно-кошторисної документації (т.1 а.с.112).

- протокол засідання колегії при головному архітекторі м. Запоріжжя № 97 від 02.10.1998р. щодо узгодження робочого проекту реконструкції магазину "Дана", виготовленого ПП "Будсервіс", що передбачав прибудову приміщення магазину до головного корпусу Головного управління статистики у Запорізькій області, вирішено узгодити робочий проект реконструкції магазину «Дана» по пр. Леніна, 75 для оформлення відповідних документів на виконання реконструкції ( т. 1 а.с. 114).

Відповідно до висновку експерта Запорізької торгово-промислової палати (Безотосного В.А.) проведеного за результатами будівельно-технічної експертизи № ОС - 22 від 07.07.2014 року, … здійснені поліпшення орендованого нежитлового приміщення площею 144 кв.м. та нова будівля - магазин літ. А', яка розташована на орендованій території площею 272,5 кв.м. за адресою: 69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, є такими, що неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди. … Вартість поліпшення орендованого нежитлового приміщення площею 144 кв.м. та нової будівлі - магазин літ. А', яка розташована на орендованій території площею 272,5 кв.м. за адресою: 69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, без урахування обсягів прихованих робіт (електротехнічні, опалення, водопровід та ін.), які не могли бути ідентифіковані експертом і в загальний обсяг поліпшень не враховувались, складає 685 345,00 грн. (з урахуванням ПДВ. (том 2 а.с. 11).

Згідно із висновком експерта Запорізької торгово-промислової палати Безотосного В.А. за наслідками проведеної додаткової будівельно-технічної експертизи № ОС - 161 від 23.03.2015 року, … збільшення вартості орендованого нежитлового приміщення площею 144 кв.м., яке розташовано за адресою: 69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна (номер будівлі не вказано) може складати 98 565,00 грн., а збільшення вартості нової будівлі - магазину літ. А', яка розташована на орендованій території площею 272,5 кв.м., за адресою: 69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна (конкретний номер будівлі не вказано) може складати 655 581,00 грн., дійсна вартість (ринкова), за яку об`єкти можуть бути продані у даному населеному пункті (місцевості) визначить "ринок" при їх реалізації (том 3 а.с. 111).

Згідно висновку експерта № 67 експортного оціночно-будівельного дослідження об`єкта нерухомого майна від 22.05.2018 року, зробленого на замовлення ТОВ «Дана», вартість магазину літ. А1 площею 272,5 кв.м., що розташований на орендованій (за договором оренди нежитлового приміщення № 20 від 01.01.1999 року) території за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), буд. 75 по порівняльному підходу складає 6 009 604,00 грн. (том 8 а.с. 78).

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 20.11.2019р., проведеної судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість орендованого майна, розташованого по пр..Соборний, 75 (бувший Леніна), що передавалось в оренду станом на 01.01.1999р. могла складати 28 742 грн.

Ринкова вартість орендованого майна, розташованого по пр..Соборному, 75 площею 416,4 кв.м (144 кв.м наданого в оренду та 272,5 кв.м станом на 26.01.2016р. складала 7 612 242грн., де: 144 кв.м наданого в оренду вартістю: - 2 393 398 грн. та 272,5 кв.м збудованого вартістю 5 218 544 грн.

Вирішуючи питання щодо застосування законодавства до спірних правовідносин, колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст..5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з п.п.4, 9 Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

До договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Правовідносини щодо сплати компенсації за невід`ємні поліпшення орендованого майна є наслідком розірвання договору оренди і виникли з моменту його розірвання з 26.01.2016р. Таким чином застосуванню підлягає законодавство, яке діяло саме на цю дату.

Згідно ст.778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення.

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1.2. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 01.02.2000р., в оренду, крім нежилого приміщення площею 144 кв.м передавалася частина території площею 272,5 кв.м на які була створена нова річ будівля магазину площею 272,5 кв.м, яка визнана сторонами власністю орендаря.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», цей Закон регулює:

організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів;

майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції станом на 26.01.2016р., встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди.

Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Як вбачається з дозволу на виконання будівельних робіт № 188 від 13.10.1998р., будівельні роботи проводяться господарським способом.

Господарський спосіб будівництва форма організації будівельно-монтажних робіт власними силами без залучення підрядних організацій (Економічна енциклопедія: У трьох томах. Т. 1. / Редкол.: …С. В. Мочерний (відп. ред.) та ін. К.: Видавничий центр Академія, 2000. 864 с.).

Докази того, що будівництво здійснювалось іншим способом або за кошти орендодавця, або за бюджетні кошти в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані.

Тому колегія суддів погоджується з тим, що будівництво здійснено за рахунок власних коштів орендаря.

Здійснення добудови з дозволу орендодавця підтверджується листом останнього від 06.03.98 вих.№15-09/39, додатковими угодами від 01.03.2000р. №1 та від 15.01.2001р. №2 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.99 №20, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Запоріжжя (дозвіл від 13.10.98 №188) та Виконкомом Запорізької міської ради (рішення від 29.10.98 за №590/1).

Пунктом 2.4 та п.9.3. Договору сторони встановили, що вартість майна, що повертається орендарем Орендодавцю визначається на підставі Акта оцінки складеного на момент припинення Договору оренди, звіреного з Актом прийому-передачі майна в оренду. У разі розірвання договору поліпшення орендованого майна здійснені орендарем за рахунок власних коштів з дозволу орендодавця, визнається власністю орендаря.

У п.1.2.1. договору,в редакції додаткової угоди № 1 від 01.03.2001р. сторони погодили, що додаткова будівля на площі 272,5 кв. м, проізведена орендарем є його власністю.

Задовольняючи позов прокурора, господарський суд, відповідно до вимог діючого законодавства, зобов`язав повернути орендоване майно в тому числі і будівлю площею 272,5 кв. м. орендодавцю.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «УКРАЇНА ТЮМЕНЬ ПРОТИ УКРАЇНИ» зазначив:

55. Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (див., серед інших, рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), від 23 вересня 1982 року, Series A. 52, p. 26, § 69). Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (див. рішення у справі «Прессос Компанія Нав`єра С. А. та інші проти Бельгії» (Pressos Compania Naviera S. A. and Others v. Belgium), від 20 листопада 1995 року, Series A. 332, p. 23, § 38).

56. Вирішуючи, чи було дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава користується широкою свободою розсуду як щодо вибору способу вжиття заходів, так і щодо встановлення того, чи виправдані наслідки вжиття таких заходів з огляду на загальний інтерес для досягнення мети закону, про який йдеться. Проте, Суд не може не скористатися своїм повноваженням щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на «мирне володіння [його] майном» в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу (див. рішення у справі «Звольски та Звольська проти Республіки Чехія» (Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic), № 46129/99, § 69, ECHR 2002-IX).

57. Умови надання компенсації згідно з положеннями відповідного законодавства є значущими для оцінки того, чи оскаржуваний захід зберігає необхідний справедливий баланс, та особливо для визначення того, чи покладає такий захід непропорційний тягар на заявників. В цьому зв`язку Суд вже встановлював, що позбавлення власності без сплати суми її вартості становитиме непропорційне втручання та що відсутність будь-якого відшкодування може бути виправданою відповідно до пункту 1 статті 1 Першого протоколу лише за виключних обставин (див. рішення у справах «Святі Чоловічі Монастирі проти Греції» (Holy Monasteries (The) v. Greece) від 9 грудня 1994 року, Series A. 301-A, p. 35, § 71; «Колишній король Греції» (Former King of Greece), § 89; та вказане вище рішення «Звольски та Звольська проти Республіки Чехія», § 70).

Оскільки добудова площею 272,5 кв.м здійснена орендодавцем за власні кошти, з дозволу орендаря і є невідокремленими поліпшеннями орендованого майна, в результати розірвання договору оренди невід?ємні поліпшення перейшли у власність орендодавця, то останній відповідно до умов договору та ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зобов?язаний компенсувати орендарю в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень. Несплата компенсації є непропорційним втручанням у право власності.

Колегія суддів вважає, що дотримання «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, принципу пропорційності буде досягнуто при сплаті орендарю вартості майна станом на час передання цього мана орендодавцю, оскільки саме на цю дату вибуває майно з володіння орендаря і набувається орендодавцем. І на цю суму вартості майна збільшуються активи останнього.

Вартість добудови, станом на час розірвання договору 26.01.2016р., визначена судовим експертом, складає 5 218 544 грн. Але оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 4 873 793,33 грн. компенсації то позовні вимоги підлягають задоволенню у цій сумі.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню.

Судові витрати покласти на відповідача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 277, 282 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 05.12.2018р. скасувати. Прийняти нове рішення.

Зустрічний позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління статистики у Запорізькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю 4 873 793 грн. 33 коп. компенсації, 73 106 грн. витрат зі сплати с удового збору, 11 304 грн. оплати за проведення судової експертизи, 89 100 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 21.01.2020р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г.Іванов

Суддя І.Л.Кузнецова