ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року Справа № 923/1024/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Артемчук Тетяни Вікторівни (м. Київ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Макієвської Олени Вікторівни (м. Херсон),

про стягнення 21 000 грн.,

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

Позивач 26.11.2019 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача часткову суму витрат на надання правової допомоги, яку поніс позивач, в розмірі 21 000 грн. 00 коп. під час розгляду Господарським судом Херсонської області справи № 923/43/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, з метою усунення недоліків, шляхом подання до суду доказів направлення Фізичній особі-підприємцю Макієвській Олені Вікторівні копії позовної заяви та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

На виконання ухвали суду від 27.11.2019 року позивач надіслав до суду уточнену позовну заяву від 02.12.2019 року щодо усунення недоліків які зазначені в ухвалі суду від 27.11.2019 року.

Ухвалою суду від 10.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до приписів частин 3, 5 ст. 252 ГПК України (зі змінами та доповненнями), без проведення судового засідання. Крім того, учасникам справи, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, встановлено строк для надання суду заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань.

Позивач у позовній заяві посилається на наступні обставини:

03 травня 2019 року Господарським судом Херсонської області ухвалено рішення у справі № 923/43/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Артемчук Тетяни Вікторівни до Фізичної особи - підприємця Макієвської Олени Вікторівни про стягнення 423 029,36 грн.;

12.11.2019 року Південно-західним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Херсонської області по справі № 923/43/19 було частково скасовано;

19 грудня між Фізичною особою-підприємцем Артемчук Тетяною Вікторівною та Адвокатом Лічманом Олександром Миколайовичем було укладено договір про надання правової допомоги № 19/12/2016 від 19 грудня 2016 року;

разом, за надані юридичні послуги в суді першої та апеляційної інстанції Позивачем Адвокату було сплачено суму в розмірі 42 000 грн. (сорок дві тисячі гривень) 00 коп.

Відповідач у відзиві посилається на наступні обставини:

однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу);

відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами;

розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України);

для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу);

позивачем не наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та не робилась відповідна заява;

у зв`язку з прийнятою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019р. саме на позивача повинні бути покладені витрати на правову допомогу по справі № 923/43/19.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

26.11.19 позов;

09.12.19 уточнена позовна заява.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

28.12.19 відзив;

28.12.19 зустрічна позовна вимога (заява).

З`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2019 року Господарським судом Херсонської області ухвалено рішення у справі № 923/43/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Артемчук Тетяни Вікторівни до Фізичної особи - підприємця Макієвської Олени Вікторівни про стягнення 423 029,36 грн.

12.11.2019 року Південно-західним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Херсонської області по справі № 923/43/19 за позовом Фізичної особи - підприємця Артемчук Тетяни Вікторівни до Фізичної особи - підприємця Макієвської Олени Вікторівни було частково скасовано. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Макієвської Олени Вікторівни на користь Фізичної особи-підприємця Артемчук Тетяни Вікторівни 22 000, 00 грн. ( двадцять дві тисячі гривень) заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення від 05.05.2015 року, пеню у розмірі 4048 грн. (чотири тисячі сорок вісім гривень). В решті позову відмовлено.

19 грудня між Фізичною особою-підприємцем Артемчук Тетяною Вікторівною та Адвокатом Лічманом Олександром Миколайовичем було укладено договір про надання правової допомоги № 19/12/2016 від 19 грудня 2016 року.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 8 липня 2019 року було визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокату за надання правової допомоги у господарській справі про стягнення збитків за договором оренди нежитлового приміщення з Фізичної особи-підприємця Макієвської Олени Вікторівни в суді першої інстанції. А саме за надання усних юридичних консультацій, аналіз питання з наданням правових рекомендацій, складання подання адвокатських запитів, підготовка позовної заяви, скарг, клопотань тощо 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень), представництво інтересів Замовника у суді першої інстанції (за один судо день, включаючи кошти на відрядження та проїзд) 3 500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень). Всього судових засідань в суді першої інстанції було три.

Згідно акту виконаних робіт від 08 липня 2019р. ФОП Артемчук було сплачено Адвокату Лічману Олександру Миколайович за послуги в суді першої інстанції в розмірі 25 500 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень) 00 коп. На підтвердження отриманої суми Адвокатом було видано прибутковий касовий ордер № 12 від 8 липня 2019 року.

Згідно додаткової угоди № 2 від 14 листопада 2019 року було визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокату за надання правової допомоги у господарській справі про стягнення збитків за договором оренди нежитлового приміщення з фізичної особи-підприємця Макієвської Олени Вікторівни в суді апеляційної інстанції. А саме надання усних юридичних консультацій, аналіз питання з наданням правових рекомендацій, складання подання адвокатських запитів, підготовка відзиву на Апеляційну скаргу, заяв,, клопотань тощо 10 000 грн. (десять тисяч гривень), представництво інтересів Замовника у суді апеляційної інстанції (за один судодень, включаючи кошти на відрядження та проїзд) 3 500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень). Всього судових засідань в суді апеляційної інстанції було два.

Згідно акту виконаних робіт від 14 листопада 2019 року ФОП Артемчук Т.В, було сплачено Адвокату Лічману Олександру Миколайовичу суму за наданні юридичні послуги в суді апеляційної інстанції в розмірі 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. На підтвердження отриманої суми Адвокатом було видано прибутковий касовий ордер № 14 від 14 листопада 2019 року.

Разом, за надані юридичні послуги в суді першої та апеляційної інстанції Позивачем Адвокату було сплачено суму в розмірі 42 000 грн. (сорок дві тисячі гривень) 00 коп.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між кількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необгрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За результатами розгляду позову ФОП Артемчук Т.В. до ОФП Макієвської О.В. про стягнення 423 029,36 грн. (справа № 923/43/19) Південно-західним апеляційним господарським судом прийнята постанова від 12.11.2019р.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, законом передбачено спосіб відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду конкретної справи судом і Позивач повинен був обрати саме цей спосіб.

Натомість, Позивачем обрано спосіб захисту не передбачений законом.

За вказаних обставин, аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства. Натомість, аргументи, наведені відповідачем щодо відсутності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати, понесені позивачем, покладаються на останнього.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 - 252, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 13.01.20.

Суддя Ю.В. Гридасов