УХВАЛА

20 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/1116/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019

у складі колегії суддів: Отрюха Б. В. (головуючого), Остапенка О. М., Доманської М. Л.

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018

у складі судді Курдельчука І. Д.

у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 45 105,98 грн збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 ОСОБА_1 звернувся через Північний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1116/18.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/1116/18 визначено склад колегії суддів: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Білоуса В. В., Погребняка В. Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2020.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Як убачається із прохальної частини касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 24.04.2018, якою передано справу № 910/1116/18 на розгляд іншого суду.

Частиною першою статті 304 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 цієї статті - на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відтак, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду та прийнятої за результатами її апеляційного перегляду постанови апеляційного суду, оскільки така ухвала суду першої інстанції (пункт 8 частини першої статті 255) не визначена як судове рішення, що підлягає касаційному оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 та частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України.

Наведене не позбавляє права учасників справи включити до апеляційної скарги на рішення суду заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду у відповідності до частини третьої статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Наявність вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд касаційних скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на таке, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1116/18 слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 287, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1116/18.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи, ОСОБА_1 з матеріалами касаційної скарги та доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді В. В. Білоус
В. Я. Погребняк