ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відвід судді

м. Суми

16.01.2020 Справа № 920/1186/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши у порядку ст. 39 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи № 920/1186/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Касіко» (вул. Харківська, 30/2, м. Суми, 40035; ),

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Іскра» (вул. Тесленка, 6-А, Сумська область, Сумський район, с. Басівка, 42312; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Іскра Плюс» (вул. Бориспільська, 9, м. Київ, 02099; ),

про стягнення 2 283 462,62 грн,

установив:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2283462,62 грн, з яких: 1000000,00 грн основного боргу, 897616,43 грн пені, 84986,30 грн суму 3% річних, 300859,63 грн інфляційних втрат, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №4 від 11.03.2016, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 34251,94 грн.

Ухвалою від 04.12.2019 (суддя Соп`яненко О.Ю.) суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1186/19; постановив розглядати справу у порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 24.12.2019.

Ухвалою від 24.12.2019 у справі № 920/1186/19 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Касіко» про відвід судді Соп`яненко О.Ю. у справі №920/1186/19 та передано справу № 920/1186/19 для визначення нового складу суду в порядку ст. 32 ГПК України за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2019 визначено суддю Котельницьку В.Л., як головуючого суддю у даній справі.

Ухвалою від 27.12.2019 суд постановив розпочати розгляд справи №920/1186/19 спочатку та призначив підготовче засідання у справі на 23.01.2020.

15.01.2020 на адресу суду від позивача - ТОВ «Касіко» надійшла заява про відвід судді (вх. №116 від 15.01.2020) у якій сторона зазначає, що в силу приписів ч. 1 ст. 36 ГПК України суддя Котельницька В.Л. не може брати участь у розгляді справи № 920/1186/19, тому заявляє судді відвід.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що предметом розгляду справи №920/1186/19 є стягнення 2 283 462,62 грн заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що виникли з договору поставки насіння та мінеральних добрив від 11.03.2016 № 4.

Заборгованість за вказаним договором була передана ПрАТ «Іскра Плюс», яке було виділено з ПрАТ «Іскра».

Рішенням господарського суду Сумської області від 29.08.2018 у справі №920/369/17, ухваленим у складі колегії суддів: головуючий суддя Котельницька В.Л., судді Соп`яненко О.Ю. та Костенко Л.А., було стягнуто з ПрАТ «Іскра Плюс» на користь ТОВ «Касіко» 1140320,97 грн заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що виникли з вищевказаного договору поставки насіння та мінеральних добрив від 11.03.2016 № 4.

В частині позову про стягнення цієї заборгованості з ПрАТ «Іскра» було відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 вказане рішення було частково скасоване з викладенням його резолютивної частини в новій редакції, шляхом стягнення даної заборгованості з ПрАТ «Іскра Плюс», як основного боржника, та з ПрАТ «Іскра» як субсидіарного боржника.

Постановою Верховного Суду від 22.05.2019 зазначені судові рішення були скасовані, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Сумської області, ухвалою якого від 29.10.2019 позов було залишено без розгляду у зв`язку із подачею ТОВ «Касіко» відповідної заяви.

З вищенаведеного вбачається, що суддя Котельницька В.Л. висловила свою позицію при ухваленні рішення від 29.08.2018 у справі № 920/369/17 між тими ж сторонами (ПрАТ «Іскра Плюс» у справі № 920/369/17 було відповідачем, а в межах справи №920/1186/19 є третьою особою на стороні відповідача) про стягнення заборгованості за тим же самим договором поставки насіння та мінеральних добрив від 11.03.2016 № 4.

Як і у справі № 920/1186/19, так і у справі № 920/369/17 предметом розгляду також є обставини щодо передачі ПрАТ «Іскра Плюс», яке було виділено з ПрАТ «Іскра», заборгованості за вказаним договором поставки насіння та мінеральних добрив від 11.03.2016 № 4.

Таким чином, позивач вважає, що в межах справи №920/1186/19 фактично здійснюється новий розгляд справи після скасування рішення від 29.08.2018 у справі № 920/369/17, яку в подальшому було залишено без розгляду 29.10.2019.

Згідно вимог ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту ч.1 ст. 36 ГПК України вбачається, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Судом встановлено, що дійсно предмет розгляду справи №920/1186/19 та справи №920/369/17 між тими ж сторонами (ПрАТ «Іскра Плюс» у справі №920/369/17 було відповідачем, а в межах справи №920/1186/19 є третьою особою на стороні відповідача) є тотожним - стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що виникли з договору поставки насіння та мінеральних добрив від 11.03.2016 № 4.

Постановою Верховного Суду від 22.05.2019 судові рішення у справі №920/369/17 були скасовані, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Сумської області, ухвалою якого від 29.10.2019 позов було залишено без розгляду у зв`язку із подачею ТОВ «Касіко» відповідної заяви.

Проте розгляд справи №920/1186/19 не є новим розглядом справи № 920/369/17 після скасування рішення від 29.08.2018, ухваленого у складі колегії суддів: головуючий суддя Котельницька В. Л., судді Соп`яненко О. Ю. та Костенко Л.А., позов у якій в подальшому був залишений без розгляду 29.10.2019.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України, № 21722/11, від 09.01.2013 встановлено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

По-перше, суд має бути суб`єктивно незалежним, тобто у жодного із членів трибуналу не має бути персональних упереджень або необ`єктивності. Персональна неупередженість презюмується, якщо немає доказів протилежного. По-друге, трибунал має також бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто ним мають надаватися достатні гарантії відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів у цьому відношенні (див. рішення у справі «Кііскінен проти Фінляндії» (Kiiskinen v. Finland) (dec.), заява № 26323/95, ECHR 1999/V (витяги)). Згідно з об`єктивним критерієм, особливо необхідно визначити, поза межами особистої поведінки суддів, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості суддів (див. рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands) [GC], заяви №№ 39343/98 et seq., § 191, ECHR 2003-VI)

Суд далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6 має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-И, с. 356, п. 31, та «Томан проти Швейцарії» (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-ІІІ, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заява про позивача про відвід судді Котельницької В.Л. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Касіко» про відвід судді Котельницької В.Л. (вх. №116 від 15.01.2020) у справі № 920/1186/19 - задовольнити.

2. Передати справу № 920/1186/19 для визначення нового складу суду в порядку ст. 32 ГПК України за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписано 16.01.2020.

Суддя В.Л. Котельницька