СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" січня 2020 р. Справа № 905/3071/17

Суддя Тарасова І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві (вх.№270 Д/2-5)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі № 905/3071/17 (судя Тарапата С.С.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство Автотехпром, м. Київ,

до боржника - Приватного акціонерного товариства Укрпідшипник, м.Бахмут, Донецька область

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.01.18 за результатами підготовчого засідання відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "УКРПІДШИПНИК" () м.Бахмут; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Донецької області від 03.07.18р. ПрАТ "УКРПІДШИПНИК" () м.Бахмут визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 28.11.18р. оприлюднено оголошення № 52569 про визнання банкрутом ПрАТ УКРПІДШИПНИК (84500, Донецька обл., м.Бахмут, вул. Миру, буд.6, поверх 3, ) і відкриття ліквідаційної процедури.

13.09.18 Головне управління ДФС у м. Києві звернулось до господарського суду Донецької області із заявою про визнання його кредитором у справі з грошовими вимогами у розмірі 437133,98 грн., які складаються з:

- податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 21179,40грн.;

- податкового боргу з рентної плати за спеціальне використання води, водних об`єктів місцевого значення у розмірі 156,25грн.;

- податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 306562,50грн.

- податкового боргу, що сплачується особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 109235,83грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.12.2019 по справі № 905/3071/17 задоволено заяву Головного управління ДПС у м. Києві про заміну кредитора. Замінено кредитора у справі - Головне управління ДФС у м.Києві () на його правонаступника Головне управління ДПС у м.Києві ().

Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м.Києві в сумі основного боргу 389 258,17грн. (заборгованість по податках). В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Кредитор ГУ ДПС у м. Києві із вказаною ухвалою частково не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі № 905/3071/17 в частині невизнання кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлені ГУ ДПС у м. Києві вимоги визнати в повному обсязі.

Одночасно в апеляційній скарзі заявник просив відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по суті.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм законодавства, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Частиною 1 статті 256 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. (ч. 2 ст. 256 ГПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу по справі № 905/3071/17 постановлено судом 11.12.2019 та отримано ГУ ДПС у м.Києві 16.12.2019, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 115 т. 29). Таким чином останнім днем на подання апеляційної скарги в розумінні ч. 2 ст. 256 ГПК України є 26.12.2019.

Натомість, з апеляційною скаргою апелянт звернувся лише 28.12.2019, про що свідчить штамп на поштовому конверті ДП «Укрпошти», в якому скаржником апеляційну скаргу направлено до господарського суду Донецької області, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України для подання апеляційної скарги та без відповідного клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 3 ч.3. ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

На підтвердження надіслання копії апеляційної скарги боржнику та ліквідатору ГУ ДФС у м. Київі до апеляційної скарги надано списки згрупованих поштових відправлень та копії фіскальних чеків, що підтверджує здійснення послуг поштового зв`язку, однак не додано описів вкладення на виконання вимог ст. 259 ГПК України,

В той же час, у відповідності до приписів статті 259 ГПК України, список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих не є належним та допустимим доказом направлення апеляційної скарги учасникам справи, адже приписами наведеної норми передбачено надання заявником апеляційної скарги в якості доказів направлення апеляційної скарги учасникам справи - описів вкладення в цінний лист.

Суд звертає увагу заявника на те, що особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень. Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

При цьому, як вбачається із згрупованих відправлень, які доречі, подані скаржником у копіях, які не завірені у встановлений законом спосіб, ГУ ДПС у м.Києві апеляційну скаргу направлено арбітражному керуючому Годовиченко Д.В., в той час як станом на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 11.12.2019, ліквідатором у справі є арбітражний керуючий Ціхоцький В.М.

Крім того, частиною 6 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.18 проведені загальні збори кредиторів ПрАТ УКРПІДШИПНИК, м.Бахмут, на яких обрано комітет кредиторів у складі 3-х кредиторів, а саме: Тіша Інвестментс ЛТД, Британські Віргінські острови, ПрАТ Завод по обробці кольорових металів, м.Бахмут; та ТОВ Автотранспортне підприємство АВТОТЕХПРОМ, м.Київ (протокол зборів кредиторів №1 від 19.06.18р.).

Таким чином, учасники комітету кредиторів у даній справі мають статус сторони у справі, отже направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів, листом з описом вкладення комітету кредиторів є обов`язковим в розумінні п. 3 ч.3. ст. 258, ст. 259 ГПК України.

Таким чином, виходячи з наведеного, апелянтом не надано доказів належного виконання вимог п. 3 ч.3. ст. 258, ст. 259 ГПК України, а саме, доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів, які у сторони відсутні, листом з описом вкладення сторонам у справі про банкрутство ПрАТ "УКРПІДШИПНИК": комітету кредиторів, боржнику та арбітражному керуючому.

Отже, скаржник має виконати вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 ГПК України та надати суду відповідні докази.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до положень статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Виходячи з положень п.п. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви, кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після повідомлення про визнання боржника банкрутом сплачують 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто фіксований розмір судового збору.

За приписами п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційних скарг у справі про банкрутство розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що за подання заяви із грошовими вимогами до боржника, податковим органом було сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

Таким чином, за подання до суду апеляційної скарги апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги: 3524,00 грн. (2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2018 рік) х 150% = 5286,00 грн.

До апеляційної скарги заявником не надано доказів сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленому п.п. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведений перелік є вичерпним.

Разом з тим, апелянтом не підтверджено, що він належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України Про судовий збір або ж наявність підстав, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на підставі ст. 8 Закону. При цьому, у наведеному вище переліку підстав, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк відсутня така підстава як залежність платника від фінансування витрат на сплату судового збору.

Підсумовуючи все вищенаведене, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги з викладених скаржником мотивів слід відмовити.

Таким чином, апелянтом не надано доказів сплати судового збору, що є порушенням вимог п.2 ч.3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2, п. 3 ч. 3 ст. 258, ч. 3 ст. 260 ГПК України, що відповідно до приписів статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків, встановлених судом, зокрема: надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; доказів сплати судового збору у розмірі 5286,00 грн.; надання доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення комітету кредиторів ПрАТ "УКРПІДШИПНИК", боржнику та ліквідатору.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, пунктами 2, 3 частини третьої статті 258, статтями 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 по справі №905/3071/17 залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали ГУ ДПС у м.Києві усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання до Східного апеляційного господарського суду:

- клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;

- доказів сплати судового збору у розмірі 5286,00 грн.;

- доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення комітету кредиторів ПрАТ "УКРПІДШИПНИК", боржнику та ліквідатору.

Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.В. Тарасова