Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.12.2019 м. Харків Справа № 905/1306/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Ісаковій А.В.,

розглянувши справу №905/1306/18

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа»

про стягнення 125 035 448,74 грн.,

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (на т.ч. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») (далі НАК «Нафтогаз України») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» (далі - ККП «Донецькміськтепломережа») 125 035 448,74 грн., з яких: 10 322 928,41 - 3% річних, 114 712 520,33 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі продажу природного газу № 13/2600-ТЕ-7 від 28.12.2012р., у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка підтверджена встановленими обставинами при розгляді справи № 905/2654/15 та яка не сплачена на теперішній час.

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.10.2018р., залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019р. у справі № 905/1306/18, позовні вимоги НАК «Нафтогаз України» задоволено частково. Стягнуто з ККП «Донецькміськтепломережа» на користь НАК «Нафтогаз України» 102 542 310,76 грн. інфляційних втрат, 10 322 928,41 грн. 3% річних, 556 674,08 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду від 07.08.2019р. у справі № 905/1306/18 касаційну скаргу НАК «Нафтогаз України» задоволено частково. Рішення господарського суду Донецької області від 05.10.2018р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019р. у справі № 905/1306/18 в частині вирішення позову НАК «Нафтогаз України» до ККП «Донецькміськтепломережа» про стягнення інфляційних втрат та розподілу судового збору скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. В решті рішення господарського суду Донецької області від 05.10.2018р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019р. у справі № 905/1306/18 залишено без змін.

Згідно із вказівками, які містяться у постанові Верховного Суду від 07.08.2019р. у справі № 905/1306/18, та які в силу приписів ч. 1 ст. 316 ГПК України, є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, судами попередніх інстанцій не було належним чином визначено як розмір заборгованості відповідача, на який мають бути нараховані заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати за спірний період, так і період, протягом якого мало місце невиконання відповідачем грошового зобов`язання, з урахуванням судового рішення у справі № 905/2654/15, на яке посилались суди у своїх рішеннях.

При новому розгляді справи суду необхідно встановити заборгованість, на яку підлягають нарахуванню інфляційні втрати за спірний період, зробити належний перерахунок заявлених позивачем інфляційних втрат за спірний період, враховуючи правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18 і Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.06.2019р. у справі № 916/190/18, та навести в рішенні арифметичний розрахунок інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суддю Ніколаєву Л.В. Ухвалою суду від 27.08.2019р. справу прийнято до провадження господарським судом Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.; визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 17.09.2019р. Ухвалою суду від 17.09.2019р. відкладено підготовче засідання на 08.10.2019р. Ухвалою суду від 08.10.2019р. відкладено підготовче засідання на 24.10.2019р. Ухвалою суду від 21.10.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 27.11.2019р., призначено підготовче засідання на 19.11.2019р. Ухвалою суду від 19.11.2019р. в т.ч. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2019р. Ухвалою суду від 03.12.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 17.12.2019р.

Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті, призначене на 17.12.2019р., не з`явився. При цьому, про час та місце судове засідання позивач повідомлений належним чином, оскільки його представник був присутній у попередньому судовому засіданні 03.12.2019р.

Відповідач як у підготовчі засідання, так і у судові засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, відзив на позов не надав. При цьому, про дату, час та місце судових засідань відповідач повідомлявся належним чином шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), оскільки пересилання поштових відправлень за адресою відповідача, що зазначена у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Постишева, буд.68) не здійснюється органами поштового зв`язку.

За таких обставин, а також враховуючи положення ч. 1 ст. 202 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті за відсутністю представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні 17.12.2019р. складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

28.12.2012р. між НАК «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та ККП «Донецькміськтепломережа» (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/2600-ТЕ-7, за умовами п.1.1. якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю у 2013 р. природний газ, ввезений на митну територію України позивачем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до умов п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

У п. 2.1. договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2013р. по 31 грудня 2013р. газ обсягом до 333 500 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів, а саме, І кв. - 171 000 тис.куб.м.: січень 64 000 тис.куб.м., лютий 61 000 тис.куб.м., березень 46 000 тис.куб.м.; ІІ кв. 31 500 тис.куб.м.: квітень 17 000 тис.куб.м.; травень 8 500 тис.куб.м.; червень 6 000 тис.куб.м.; ІІІ кв. 18 000 тис.куб.м.: липень 5 500 тис.куб.м.; серпень 5 500 тис.куб.м.; вересень 7 000 тис.куб.м.; IV кв. 113 000 тис.куб.м.: жовтень 20 000 тис.куб.м.; листопад 38 000 тис.куб.м.; грудень 55 000 тис.куб.м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.п. 3.3, 3.4 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 договору.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

Додатковою угодою № 1 від 14.10.2013р. внесені зміни до п.4.1. ст. 4 «Порядок обліку газу».

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу за січень-грудень 2013 р., підписаних уповноваженими особами сторін та скріплених печатками підприємств, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 382 285 585,65 грн., а саме: у січні 2013 р. на суму 64 318 758,57 грн., у лютому 2013 р. на суму 52 380 178,17 грн., у березні 2013 р. на суму 56 349 118,78 грн., у квітні 2013 р. на суму 21 319 968,52 грн., у травні 2013 р. на суму 9 751 675,71 грн., у червні 2013 р. на суму 6 844 014,51 грн., у липні 2013 р. на суму 5 818 800,93 грн., у серпні 2013 р. на суму 6 768 959,37 грн., у вересні 2013 р. на суму 9 403 603,94 грн., у жовтні 2013 р. на суму 40 587 022,39 грн., у листопаді 2013 р. у на суму 46 072 192,05 грн., у грудні 2013 р. на суму 62 671 292,71 грн.

За поставками січня жовтня 2013р. оплата здійснена відповідачем в повному обсязі, але з порушенням строків, встановлених договором; за поставкою листопада 2013р. частково у розмірі 18 646 188,36 грн., залишок боргу складає 27 426 003,69 грн.; за поставкою грудня 2013р. оплата не здійснена, борг складає 62 671 292,71 грн.

Такі обставини встановлені у рішенні господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. у справі №905/2654/15, яким позовні вимоги НАК «Нафтогаз України» задоволено частково та стягнуто з ККП «Донецькміськтепломережа» на користь НАК «Нафтогаз України» 90 097 296,40 грн. основного боргу, 9 005 916, 90 грн. пені, 1 966 936, 43 грн. 3% річних, 10 258 681,79 грн. інфляційних втрат, 181 315,96 грн. судового збору.

При цьому, вказаним судовим рішенням стягнуто інфляційні втрати в т. ч. за поставкою листопада 2013р. у розмірі 3 148 939,79 грн., які нараховані за період січень червень 2014р.; за поставкою грудня 2013р. у розмірі 7 109 609,18 грн., які нараховані за період лютий червень 2014р.

Рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. у справі №905/2654/15 набрало законної сили 22.02.2016р., а отже обставини, які ним встановлені відповідно до приписів ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Предметом нового розгляду у справі № 905/1306/18 є стягнення з ККП «Донецькміськтепломережа» на користь НАК «Нафтогаз України» в т.ч. інфляційних втрат за поставкою листопада 2013р. у розмірі 35 134 040,14 грн., які нараховані за період липень 2014р. квітень 2018р. на суму боргу 30 870 008,73 грн. (основний борг 27 426 003,69 грн. + інфляційне збільшення боргу за попередній період 3 444 055,04 грн.); за поставкою грудня 2013р. у розмірі 79 578 480,19 грн., які нараховані за період липень 2014р. квітень 2018р. на суму боргу 69 920 463,70 грн. (основний борг 62 671 292,71 грн. + інфляційне збільшення боргу за попередній період 7 249 170,99 грн.).

Підставою позовних вимог в цій частині є невиконання відповідачем умов договору купівлі продажу природного газу № 13/2600-ТЕ-7 від 28.12.2012р. в частині оплати природного газу за поставками листопада грудня 2013р. та рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. у справі №905/2654/15, яким стягнуто в т.ч. такий основний борг із врахуванням інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 цього Кодексу).

Як свідчать вищевстановлені обставини справи, відповідачем не виконано як умови договору купівлі продажу природного газу № 13/2600-ТЕ-7 від 28.12.2012р. щодо оплати природного газу за поставкою листопада 2013р. (в частині залишкової суми) та за поставкою грудня 2013р., так і рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. у справі №905/2654/15 про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за поставлений газ з урахуванням відповідальності за порушення грошових зобов`язань, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

При цьому, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019р. у справі №905/600/18, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.06.2019р. у справі №916/190/18, зазначено, що нарахування інфляційних втрат за наступний період з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Загальний розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат складає 114 712 520,33 грн. та згідно з розрахунком позивача останні нараховані наступним чином:

-за поставкою листопада 2013р.: за період липень 2014р. квітень 2018р. на суму боргу 30 870 008,73 грн. (основний борг - 27 426 003,69 грн. + інфляційне збільшення боргу за період січень 2014р. червень 2014р. - 3 444 055,04 грн.) у розмірі 35 134 040,14 грн.;

-за поставкою грудня 2013р.: за період липень 2014р. квітень 2018р. на суму боргу 69 920 463,70 грн. (основний борг - 62 671 292,71 грн. + інфляційне збільшення боргу за період січень 2014р. червень 2014р. - 7 249 170,99 грн.) у розмірі 79 578 480,19 грн.

При цьому, при здійсненні вказаного розрахунку позивач виходив з розміру інфляційних втрат, який був ним заявлений у справі № 905/2654/15.

Водночас, за результатами розгляду справи №905/2654/15 в частині стягнення інфляційних втрат за поставками листопада грудня 2013р. ухвалено рішення про часткове задоволення таких вимог, а саме:

-за поставкою листопада 2013р. стягнуто інфляційні втрати у розмірі 3 148 939,79 грн., які нараховані за період січень 2014р. - лютий 2014р. на суму боргу 27 432 238,24 грн., за період березень 2014р. червень 2014р. на суму боргу 27 426 003,69 грн. (із врахуванням часткових оплат);

-за поставкою грудня 2013р. стягнуто інфляційні втрати у розмірі 7 109 609,18 грн., які нараховані за період лютий червень 2014р. на суму боргу 62 671 292,71 грн.

З огляду на такі обставини, а також враховуючи вказівки, які містяться у постанові Верховного Суду від 07.08.2019р. у справі № 905/1306/18, судом здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що загальний розмір інфляційних втрат за загальний період липень 2014р. квітень 2018р. складає 114 217 858,84 грн., виходячи з наступного:

- за поставкою листопада 2013р.: 30 574 943,48 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р., стягнута за рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. №905/2654/15) * 2.138 (сукупний індекс інфляції за період з 01.07.2014р. по 30.04.2018р.) = 65 373 161,42 грн.; 65 373 161,42 грн. 30 574 943,48 грн. = 34 798 217,94 грн. (інфляційне збільшення боргу);

- за поставкою грудня 2013р.: 69 780 901,89 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.02.2014р. по 30.06.2014р., стягнута за рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2016р. №905/2654/15) * 2.138 (сукупний індекс інфляції за період з 01.07.2014р. по 30.04.2018р.) = 149 200 542,79 грн.; 149 200 542,79 грн. 69 780 901,89 грн. = 79 419 640,90 грн. (інфляційне збільшення боргу).

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 114 217 858,84 грн.

Згідно з п.5 ч.1 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, виходячи з приписів ст.129 ГПК України, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд, розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Згідно із ст.ст.1, 2 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу норм ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018р. становить 1 762 грн.

За приписами ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616 700 грн).

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви; касаційної скарги на рішення суду 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

За подання до суду позовної заяви згідно з платіжним дорученням №6005740 від 26.06.2018р. позивачем сплачено 616 700 грн., що відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, із врахуванням скасування судом касаційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині розподілу судового збору в повному обсязі, а також часткового задоволення позовних вимог за результатами первісного та нового розгляду справи, судовий збір за подання позовної заяви покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам: на відповідача - 614 260,23 грн., на позивача 2 439,77 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржене позивачем в частині відмови у стягненні 12 170 209,57 грн. інфляційних втрат та на підставі платіжного доручення № 6009219 від 16.10.2018р. за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 273 829,80 грн. Одночасно, оскаржуючи в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні 12 170 209,57 грн. інфляційних втрат, згідно з платіжним дорученням №7002116 від 05.03.2019р. позивачем було сплачено за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 365 106,40 грн.

При цьому, з огляду на наведені вище положення закону, враховуючи, що позивачем подано апеляційну та касаційну скарги щодо перегляду рішення та постанови в частині відмови інфляційних втрат 12 170 209,57 грн., при зверненні до суду апеляційної інстанції зі скаргою підлягав сплаті судовий збір у розмірі 273 829,72 грн. (12 170 209,57 грн. х 1,5% х 150%); при зверненні до суду касаційної інстанції зі скаргою - 365 106,29 грн. (12 170 209,57 грн. х 1,5% х 200%).

Відтак, із врахуванням часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам: за подання апеляційної скарги - на відповідача у розмірі 272 648,92 грн., на позивача 1 180,80 грн., за подання касаційної скарги на відповідача - 363 531,88 грн., на позивача 1 574,41 грн.

В той же час, виходячи з того, що за подання апеляційної та касаційної скарг на підставі платіжних доручень № 6009219 від 16.10.2018р., №7002116 від 05.03.2019р. позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством (на 0,08 грн. та на 0,11 грн. відповідно), останній не позбавлений права та можливості звернутись до відповідних судових інстанцій з клопотаннями про повернення судового збору у переплаченому розмірі на підставі ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в частині стягнення з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» інфляційних втрат у розмірі 114 712 520,33 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» (83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Постишева, 68, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Б. Хмельницького, буд.6, ) інфляційні втрати у розмірі 114 217 858 (сто чотирнадцять мільйонів двісті сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 84 коп.

3. Стягнути з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» (83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Постишева, 68, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ):

- витрати по сплаті судового збору за подання Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» позовної заяви у розмірі 614 260 (шістсот чотирнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 23 коп.;

- витрати по сплаті судового збору за подання Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» апеляційної скарги у розмірі 272 648 (двісті сімдесят дві тисячі шістсот сорок вісім) грн. 92 коп.;

- витрати по сплаті судового збору за подання Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» касаційної скарги у розмірі 363 531 (триста шістдесят три тисячі п`ятсот тридцять одна) грн. 88 коп.

4. В решті позовних вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в частині стягнення з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» інфляційних втрат відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 27.12.2019р.

Суддя Л.В. Ніколаєва