РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/8413/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви»

до Хмельницької обласної державної адміністрації

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви" "Православної церкви України"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви)

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації

Представники учасників справи:

Від позивача: Чорний А.П.; Пасічник Я.С.

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи-1: Богуш І.А.;

Від третьої особи-2 не з`явився.

Від третьої особи-3: Пасічник Я.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Релігійна організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 236/2019-р від 01.04.2019 "Про реєстрацію статуту релігійної організації «Релігійна громада Свято - Космо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області» у новій редакції.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони Хмельницькій обласній державній адміністрації проводити будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо внесення змін та реєстрації статуту у новій редакції Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 заяву про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.07.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 позовну заяву Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

10.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/8413/19 задоволено заяву Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» про забезпечення позову.

11.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від члена Парафіяльної ради релігійної громади Космо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області ПЦУ ОСОБА_9 надійшла заява про залучення релігійної організації до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8413/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.08.2019 року.

09.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, серед додатків якого наявна заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 судом відмовлено в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

13.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на заяву про вступ у справу третьої особи на стороні відповідача.

14.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в прохальній частині якої наявне клопотання позивача про витребування доказів в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

14.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від релігійної організації "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" надійшла заява про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник позивача у підготовчому засіданні 14.08.2019 надав пояснення щодо поданих заперечень на заяву про вступ у справу третьої особи на стороні відповідача.

Представник відповідача у підготовче засідання 14.08.2019 не з`явився, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 760.

Судом у підготовчому засіданні 14.08.2019 відкладено розгляд заяви релігійної організації «Релігійна громада Космо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області» Православної Церкви України про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача та заяви релігійної організації "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до встановлення фактичних обставин справи.

Судом у підготовчому засіданні 14.08.2019 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у зазначеній справі до 09.09.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

Представник відповідача у підготовче засідання 09.09.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 953.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 09.09.2019 задоволено клопотання відповідача та на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справу Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації до участі у справу в якості третьої особи; з власної ініціативи залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви" "Православної церкви України"; Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви); задоволено клопотання позивача про витребування доказів в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України; підготовче засідання відкладено на 16.10.2019.

24.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-3 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

26.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-3 надійшли пояснення щодо суті позовних вимог.

02.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи.

03.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи-2 надійшли пояснення та клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, а саме реєстраційної справи Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви».

16.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшли пояснення третьої особи щодо позову.

Представники відповідача, третіх осіб 1, 2 у підготовче засідання 16.10.2019 не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 271, № 263, № 255.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі на 06.11.2019.

23.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

28.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

04.11.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

Представники відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-2 у підготовче засідання 06.11.2019 не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 401, № 398.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.11.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні 27.11.2019 підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача та третіх осіб 1, 2 у судове засідання 27.11.2019 не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 061, № 045, № 053.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019, яку занесено до протоколу судового засідання оголошено перерву по розгляду справи по суті до 16.12.2019 року.

16.12.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

16.12.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшли додаткові пояснення щодо позову.

16.12.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Представник у судовому засіданні 16.12.2019 подав клопотання про долучення доказів направлення клопотання сторонам.

Судом у судовому засіданні 16.12.2019 вирішено залишити без розгляду клопотання про закриття провадження у справі та додаткові пояснення, подані представниками позивача та третьої особи -1 до початку судового засідання 16.12.2019.

Представник третьої особи - 1 заперечив проти позовних вимог.

Представники відповідача та третьої особи - 2 у судове засідання 16.12.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 750 та № 734.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача та третьої особи - 2 про причини неявки їх в судове засідання 16.12.2019, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача та третьої особи -2.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 16.12.2019 судом завершено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.1991 року засновники громади Української православної церкви с. Лисогірка Летичівського району звернулись до Виконкому Хмельницької обласної Ради народних депутатів із заявою про реєстрацію статуту.

16.10.1991 року Рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів внесено зміни та доповнення до статуту, прийнятого на парафіяльних зборах 19.08.1991 року.

В подальшому, 05.02.1993 року розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації повернуто у власність громади Української православної церкви с. Лисогірка використовувану культову будівлю і майно за описом.

Протоколом № 1 від 15.06.2017 парафіяльних зборів віруючих громадян релігійної громади Свято - Космо - Дем`яновського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви (надалі - Протокол №1) затверджено список віруючих громадян - учасників зборів, які беруть участь у парафіяльних зборах та обрано склад Парафіяльної ради, а саме: Головою Парафіяльної ради обрано протоієрея ОСОБА_2 , помічником голови Парафіяльної ради ОСОБА_3 , скарбником ОСОБА_4 ; Затверджено назву релігійної громади: Релігійна організація «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви», прийнято статут релігійної громади у новій редакції.

Крім того, протоколом № 1 уповноважено настоятеля парафії на підписання Статуту релігійної громади у новій редакції, який затверджено у керуючого Хмельницькою Єпархією Української православної церкви, зобов`язано здійснити відповідні заходи щодо нотаріального засвідчення підписів Статуту релігійної громади, його реєстрацію в органах юстиції та в податкових органах (голосували: «за» -12, «проти» -0, «утримались» - 0).

Додатком до протоколу № 1 загальних зборів від 15.06.2017 року затверджено список

віруючих громадян парафіяльних зборів релігійної громади Свято - Космо - Дем`яновського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви у кількості 12 осіб.

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації № 633/2017- р від 15.08.2017 року зареєстровано Статут Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції.

Статут Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» від 15.08.2017 р. затверджено керуючим Хмельницькою Єпархією Української православної церкви Митрополитом Хмельницьким та Старокостянтинівським Антонієм.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за кодом 39792070 зареєстровано Релігійну організацію «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви», номер запису № 1 000540, дата запису 14.05.2015, керівником зазначено ОСОБА_5 .

02.02.2019 року загальними парафіяльними зборами релігійної громади Свято-Косьмо-Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області ухвалено:

1. Залишити приналежність релігійної громади Свято - Косьмо - Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії до Української православної церкви;

2. Підтвердити свою духовну та канонічну єдність релігійної громади Свято -Косьмо - Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Українській Православній Церкві на чолі з її Предстоятелем Блаженнішим Митрополитом Київським та всієї України Онуфрієм;

3. Затвердити рішення членів парафіяльних зборів релігійної громади Свято -Косьмо - Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви підписами на Додатку № 1(голосували: «за» -76, «проти» -0, «утримались» - 0).

Додатком № 1 затверджено список віруючих громадян парафіяльних зборів релігійної громади Свято - Космо - Дем`яновського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви у кількості 76 осіб.

В подальшому, 24.02.2019 згідно протоколу № 1 загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної церкви» вирішено обрати Головою зборів ОСОБА_6 , секретарем ОСОБА_7 ; змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях релігійної організації «Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької єпархії Української Православної церкви» та перейти під канонічне підпорядкування Управління Хмельницької єпархії Православної церкви України; внести зміни до статуту релігійної організації «Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької єпархії Української Православної церкви»; уповноважити прот. ОСОБА_6 на підписання статуту релігійної організації «Релігійна громада Свято-Космо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької області» у новій редакції. Уповноважити ОСОБА_6 подати статут і заяву до Хмельницької обласної державної адміністрації, а також провести реєстраційні дії у державного реєстратора та вчинити дії щодо державної реєстрації юридичної особи з правом подання заяв та інших документів, отримання виписок, витягів, тощо з правом підпису про їх отримання.

Додатком № 1 до протоколу № 1 загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» затверджено список членів релігійної організації, які були присутні на загальних зборах 24.02.2019 року у кількості 208 осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2019 року ОСОБА_6 звернувся із заявою до Голови Хмельницької обласної державної адміністрації Лозового В.М. з проханням зареєструвати статут релігійної організації в новій редакції.

До вищевказаної заяви було долучено: Протокол № 1 від 24.02.2019 з додатками; Статут в 3 примірниках; копію чинної редакції статуту релігійної громади; копію розпорядження голови Хмельницької ОДА від 15.08.2017 № 633/2017-р.

01 квітня 2019 року розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 236/2019-р зареєстровано статут релігійної організації «Релігійна громада -Космо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області» у новій редакції.

Підставою для винесення розпорядження стала заява, зареєстрована в Хмельницькій обласній адміністрації 05.03.2019 за № 99/1738-11-35/2019, подана від імені релігійної громади та протокол загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької єпархії Української Православної церкви» від 24.02.2019 № 1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що Розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з перевищенням наданих повноважень та з грубим порушенням Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

За твердженням позивача, затвердивши статут у новій редакції, відповідач не перевірив відповідність поданих на реєстрацію документів законодавству та статуту релігійної громади, чинному на момент внесення змін у статут, а також прийняв документи за неповним переліком.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний був перевірити, чи ухвалено рішення, оформлене протоколами № 1 від 24.02.2019 і подане для реєстрації нової редакції статуту, відповідно до порядку, визначеного у чинному статуті.

Відповідач у відзиву на позовну заяву заперечуючи проти позовних вимог зазначив те, що документи подані до управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації для прийняття рішення про реєстрацію статуту Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області» відповідали вимогам законодавства та підстав для відмови у реєстрації статуту у відповідача не було. Розпорядження обласної державної адміністрації оскаржується з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію статуту, положень закону в частині дотримання порядку та способу реєстрації таких змін.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

З урахуванням наведеного важливого значення набуває необхідність належного з`ясування питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

Частиною першою статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною другою статті 20 ГК України також передбачено захист порушених прав і охоронюваних законом інтересів шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству.

Як вбачається з обставин спору, предметом оскарження є рішення щодо реєстрації статуту релігійної організації (позивача) у новій редакції. Проте оскаржується таке рішення з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності релігійної організації та визначаються статутом, на підставі якого діє релігійна громада. Як вбачається з встановлених обставин, позивач пов`язує проведену реєстрацію змін до статуту з незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві, відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та документи для внесення змін до статуту, оспорює порядок та спосіб скликання парафіяльної ради, парафіяльних зборів та право участі у них, повноваження приймати рішення про внесення змін до статуту.

Верховний Суд, аналізуючи питання юрисдикції у подібних правовідносинах щодо оскарження розпорядження голови обласної державної адміністрації про реєстрацію статуту релігійної організації у новій редакції, у постанові від 19 грудня 2018 року у справі №806/3462/14 дійшов висновку про непідвідомчість такого спору адміністративному суду та зазначив про помилковість висновку судів попередніх інстанцій про його публічно-правовий характер, оскільки спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача, а тому спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 3 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Ніхто не може встановлювати обов`язкових переконань і світогляду. Не допускається будь-яке примушування при визначенні громадянином свого ставлення до релігії, до сповідання або відмови від сповідання релігії, до участі або неучасті в богослужіннях, релігійних обрядах і церемоніях, навчання релігії.

Згідно частини 1, 2 ст. 7 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості.

Згідно частини 1, 2 ст. 9 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні управління і центри діють на підставі своїх статутів (положень), що реєструються у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Релігійні організації, керівні центри яких знаходяться за межами України, можуть керуватись у своїй діяльності настановами цих центрів, якщо при цьому не порушується законодавство України.

Не регламентовані законом відносини держави з релігійними управліннями і центрами, в тому числі й тими, що знаходяться за межами України, регулюються відповідно до домовленостей між ними і державними органами.

Відповідно до частини 1, 2, 5 ст. 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з`їздах, конференціях.

Статут (положення) релігійної організації не повинен суперечити чинному законодавству.

Відповідно до пунктів 1, 2 року чинного статуту в редакції від 15.08.2017 Релігійна організація «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» є неприбутковою релігійною організацією, первинним канонічним підрозділом Української Православної церкви та знаходиться в організаційному підпорядкуванні Хмельницької єпархії УПЦ.

Парафія створюється за добровільною згодою віруючих осіб православного віросповідання, які досягли повноліття та з благословення керуючого Хмельницькою Єпархією УПЦ.

Парафія здійснює свою діяльність при дотриманні чинного законодавства України, статуту про управління Української Православної Церкви, Статуту Управління єпархії УПЦ, а також цього статуту (п. 6 Статуту в редакції від 15.08.2017 року).

Парафію очолює настоятель, якого призначає та звільняє єпархіальний архієрей (п. 12 Статуту в редакції від 15.08.2017 року).

Згідно з п. 15 Статуту Вищим органом парафіяльного уп равління є Парафіяльні збори, які за поса дою очолює настоятель.

До складу Парафіяльних зборів на лежать священнослужителі, церковно служителі, а також миряни члени парафі яльних зборів, які досягли 18-річного віку, визнають обов`язковість Статуту про управління УПЦ, регулярно беруть участь у богослужінні, сповідуються та причащаються, перебувають у каноніч ному послухові до настоятеля і не пере бувають під забороною чи церковним су дом, що забороняє повноцінну участь у богослужбовому житті (п. 16 Статуту).

Пунктом 18 Статуту парафіяльні збори скликаються на стоятелем спільно з Парафіяльною радою або, за благословенням єпархіального ар хієрея благочинним або іншим представ ником єпархіального архієрея, у міру по треби, але не рідше ніж один раз на рік.

Парафіяльні збори вважаються чинними за умови присутності на них не менше 2/3 від числа членів Парафіяльних зборів (п.19 Статуту).

Згідно з п. 21 Статуту Парафіяльні збори на яких розгля дається питання про зміну підлеглості (юрисдикції) релігійної громади вважа ються чинними за умови присутності усіх членів Парафіяльних зборів.

Рішення Парафіяльних зборів про зміну підлеглості (юрисдикції) релігійної громади приймається шляхом консенсусу за згодою всіх членів Парафіяльних збо рів (п. 22 Статуту).

Протокол Парафіяльних зборів підписується настоятелем (головуючим) і секретарем (п. 25 Статуту).

Головою Парафіяльної ради за по садою є настоятель (п. 28 Статуту).

Як зазначено в п. 31 Статуту усі документи парафії підписуються настоятелем та головою Парафіяльної ради.

Зміни і доповнення до Ста туту вносяться на розгляд Парафіяльних зборів уповноваженими представниками парафії і набирають чинності лише після їх затвердження керуючим Хмельниць кою єпархією УПЦ і реєструються в тому ж порядку що і Статут (п. 58 Статуту).

Згідно частини 3 статті 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються:

1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади;

2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції.

До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються:

1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів;

2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

Як вбачається з матеріалів справи, до відповідача з метою реєстрації нової редакції статуту релігійної громади, були подані наступні документи:

1. Протокол № 1 від 24.02.2019 з додатками;

2. Статут в 3 примірниках;

3. Копія чинної редакції статуту релігійної громади;

4. Копія розпорядження голови Хмельницької ОДА від 15.08.2017 № 633/2017-р.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" зазначено, що у реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути відмовлено, якщо її статут (положення) або діяльність суперечать чинному законодавству.

Відповідачем у ході розгляду заяви та доданих до неї документів, не було виявлено підстав для відмови, у реєстрації в новій редакції статуту релігійної організації «Релігійна громада Свято - Космо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області».

Згідно ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація: 1) забезпечує виконання Конституції та законів України, рішень Конституційного Суду України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади; 2) забезпечує здійснення заходів щодо охорони громадської безпеки, громадського порядку, боротьби зі злочинністю; 3) забезпечує розгляд звернень громадян та їх об`єднань, контролює стан цієї роботи в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в організаціях і установах, розташованих на відповідній території; 4) здійснює заходи щодо організації правового інформування і виховання населення; 4-1) забезпечує надання безоплатної первинної правової допомоги; 5) розглядає питання і вносить пропозиції про нагородження державними нагородами України; 6) забезпечує виконання актів законодавства з питань громадянства, пов`язаних з перебуванням іноземців та осіб без громадянства, сприяє органам та підрозділам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у додержанні правил паспортної системи; 7) проводить роботу, пов`язану з розробленням та здійсненням заходів щодо розміщення, працевлаштування, соціально-побутового і медичного обслуговування осіб, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також депортованих осіб, які добровільно повертаються в регіони їх колишнього проживання; 8) забезпечує виконання законодавства щодо національних меншин і міграції, про свободу думки і слова, свободу світогляду і віросповідання; 9) оголошує у разі стихійного лиха, аварій, катастроф, епідемій, епізоотій, пожеж, інших надзвичайних подій зони надзвичайної ситуації; здійснює передбачені законодавством заходи, пов`язані з підтриманням у них громадського порядку, врятуванням життя людей, захистом їх здоров`я і прав, збереженням матеріальних цінностей; 10) сприяють діяльності аварійно-рятувальних служб за місцем їх дислокації, під час прямування до зон надзвичайних ситуацій та під час ліквідації надзвичайних ситуацій, зокрема у поданні їм необхідних транспортних та інших матеріальних засобів і послуг; 11) погоджує проект плану проведення потенційно небезпечних заходів в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки; взаємодіє з органами військового управління під час планування та проведення таких заходів з метою запобігання і недопущення надзвичайних ситуацій та ліквідації їх наслідків; 12) забезпечує своєчасне інформування населення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій під час проведення потенційно небезпечних заходів в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки; 13) розглядає проектну документацію на будівництво захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) та розділ щодо інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) у складі містобудівної документації; 14) перевіряє наявність і утримання в готовності локальних систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій на об`єктах, які підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій; наявність і готовність до використання у надзвичайних ситуаціях засобів колективного та індивідуального захисту населення, майна цивільного захисту, стан їх утримання та ведення обліку; 15) перевіряє підготовку населення до дій у надзвичайних ситуаціях; 16) бере участь у вирішенні питань проведення виборів і референдумів та адміністративно-територіального устрою у межах, визначених законодавством; 17) розглядає справи про адміністративні правопорушення, віднесені до її відання, утворює адміністративні та спостережні комісії, координує їх діяльність; 18) здійснює управління архівною справою та діловодством; 20) забезпечує здійснення заходів щодо соціальної адаптації осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк; 21) забезпечує здійснення заходів щодо осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз; 22) забезпечує здійснення заходів щодо ведення Державного реєстру виборців відповідно до закону; 23) здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (крім обласних державних адміністрацій).

На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 2, 6, 13, 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" 01 квітня 2019 року розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 236/2019-р було зареєстровано статут релігійної організації «Релігійна громада - Космо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області» у новій редакції.

Відповідно до частини 1, 2, 5 ст. 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з`їздах, конференціях.

Статут (положення) релігійної організації не повинен суперечити чинному законодавству.

Слід зазначити, що згідно з п. 2 ч. 4 статті 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

Разом з тим, до заяви від 24.02.2019 не було додано оригіналу чи належним чином засвідченої копії чинної на дату подання документів редакції Статуту, а лише копія чинної редакції статуту та копія розпорядження.

Про що також свідчить наявна в матеріалах справи заява ОСОБА_6 від 24.02.2019 на ім`я Начальника управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, в якій останній просив надати засвідчену належним чином копію останньої редакції статуту Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви», а також належним чином засвідченої копії розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації, яким цей статут зареєстрований.

З аналізу наданого до заяви протоколу загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації від 24.02.2019 вбачається, що збори були проведені з порушенням процедури визначеної чинною редакцією Статуту релігійної громади та протокол оформлений не у відповідності до вимог Статуту.

Таким чином, відповідачем не було дотримано процедури реєстрації статуту відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Щодо встановлення кількості членів парафіяльних зборів, які відповідно до вимог Статуту (п.21, п.22) могли брати участь та приймати рішення у загальних зборах від 24.02.2019, суд не бере до уваги позиції сторін, оскільки останні не доведені належними та допустимими доказами, в розумінні статей 74-76 ГПК України.

Cуд зазначає, що частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин, суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 236/2019-р від 01.04.2019 «Про реєстрацію статуту релігійної організації «Релігійна громада Свято - Космо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області» у новій редакції.

3. Стягнути з Хмельницької обласної державної адміністрації (29005, Хмельницька область, м. Хмельницький, майдан Незалежності, будинок Рад; ) на користь Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» (31534, Хмельницька область, Летичівський р-н, с. Лисогірка, вул. Кармелюка, буд. 2 А; ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 14.01.2020 року.

Суддя М.Є.Літвінова