ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.12.2019 Справа № 905/1452/19

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач - Фізична особа-підприємець Сирота Вікторія Анатоліївна.

Відповідач - Маріупольська міська рада Донецької області.

Про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Представники учасників справи:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

Фізична особа-підприємець Сирота Вікторія Анатоліївна (далі - позивач) звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Маріупольської міської ради (далі - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу набула у власність нежитлове приміщення, розташоване в м.Маріуполі по бул. 50 років Жовтня (бул.Меотиди), 21. Земельною ділянкою, на якій розташоване набуте майно, попередній власник користувався на підставі договору оренди земельної ділянки. У встановлені законом строки попередній власник звернувся до відповідача із заявою про продовження строку договору оренди земельної ділянки. Вказана заява розглянута не була. Не отримавши заперечень з боку відповідача, попередній власник продовжував користуватись земельною ділянкою і належно виконувати свої зобов`язання в частині сплати орендної плати. Після набуття права власності на нежитлове приміщення, до відповідача, на підставі ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташоване придбане приміщення. Відповідач зверталась до відповідача з заявою про переоформлення права оренди земельної ділянки та надавала відповідачу проекти додаткової угоди, однак відповідач не підписав зазначений проект додаткової угоди. Позивач продовжує користування земельною ділянкою, сплачує орендну плату у встановленому договором оренди розмірі, від відповідача не надходило заперечень щодо продовження користування земельною ділянкою протягом місяця після закінчення строку договору, у зв`язку з чим позивач вважає договір оренди поновленим на тих самих умовах та на той самий строк, у зв`язку з чим звернулась до суду з вимогою укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013.

23.08.2019 представником позивача подано заяву про «уточнення позовних вимог в частині збільшення», у якій просить збільшити розмір позовних вимог, шляхом додання до первісної вимоги ще однієї вимоги немайнового характеру - про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради від 30.07.2019 №7/43-4186.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, позивачу надано право збільшувати саме розмір позовних вимог, а не їх кількість, а отже збільшення кількості вимог немайнового характеру не може бути розцінено судом як збільшення розміру позовних вимог.

Зазначена заява одночасно змінює (доповнює) і предмет і підстави позову.

В той же час, частиною 3 статті 46 ГПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

За таких обставин, позивач має право змінити або предмет або підстави позову. Одночасна зміна і предмету і підстав позову процесуальним законодавством не передбачена, а отже, на підставі наведеного, суд відмовляє в прийнятті зазначеної заяви.

02.09.2019 відповідачем подано відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідачем прийнято рішення про відмову надати спірну земельну ділянку в оренду, у зв`язку з тим, що відповідно до Плану зонування території міста Маріуполя, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, ця земельна ділянка розташована в територіальній зоні ТР-2, до якої відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній), доріг, де розташування даного типу споруд не відносить до допустимих видів використання земельних ділянок. Розміщення торгівельного павільйону також не відповідає Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів міста, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101. Крім того, відповідач зазначає про відсутність доказів сплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

29.01.2013 ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, набула у власність нежитлові приміщення №1 та №2 в буд АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - , номер запису про право власності: 54138 (а.с.27).

Рішенням Маріупольської міської ради від 16.04.2013 №6/27-3170 «Про надання земельної ділянки по бул.50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста громадянці Ільченко В.Ф», вирішено затвердити технічну документацію з землеустрою

з встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і надати в оренду строком на 5 років земельну ділянку (кадастровий номер :01:009:0147) площею 0,0053 га з розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінці для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгового павільйону) без права ведення містобудівної діяльності до затвердження плану зонування в установленому законом порядку за бул. 50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста громадянці ОСОБА_1 (а.с.17).

02.07.2013 між Маріупольською міською радою (далі - орендодавець) та ОСОБА_1 (далі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір) відповідно до пункту 1.1. якого, орендодавець згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 16.04.2013 №6/27-3170, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Маріуполь, бул. 50 років Жовтня, 21, в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:009:0147) (а.с.18-20).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,0053 га. На земельній ділянці знаходиться (буде знаходитись) об`єкт нерухомого майна: нежиле приміщення.

Отже, як станом на час прийняття відповідачем рішення про надання земельної ділянки в користування, так і станом на дату укладання договору оренди землі, відповідачу було відомо про розміщення на цій земельній ділянці нежитлового приміщення, яке належить ОСОБА_1 на праві власності.

Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 16.04.2013 до 16.04.2018). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.п.3.1, 3.2 договору).

Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) (п.5.1 договору).

На виконання умов договору оренди земельної ділянки орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,0053 га, кадастровий номер: :01:009:0147, розташовану за адресою: бульвар 50 років Жовтня, 21, в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, що підтверджується актом приймання-передачі в оренду земельної ділянки (а.с.24).

09.02.2018 ОСОБА_1 подано заяву про продовження терміну оренди земельної ділянки, що підтверджується описом вхідного пакету документів №22-027-1826 від.09.02.2018 (а.с.26).

Відповіді на вказану заяву відповідачем надано не було. Також, відповідач не надав документів, які б підтверджували наявність надісланого (отриманого) ОСОБА_1 листа-повідомлення про заперечення відповідача у поновленні договору оренди землі.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, ОСОБА_1 продовжила користуватись наданою їй в користування земельною ділянкою, сплачуючи при цьому обумовлену договором орендну плату.

17.04.2019 між ОСОБА_1 (далі - продавець) та Сиротою Вікторією Анатоліївною укладено договір купівлі-продажу згідно з п.1 якого, продавець продав, а покупець купив розташоване у основній будівлі літ Д-1, нежитлове приміщення №1 та №2 (номер один та номер два), що в будинку №21 ( двадцять один ) АДРЕСА_3 ) в місті АДРЕСА_4 області, загальною площею 37,7 кв.м., що розташоване на земельній ділянці Маріупольської міської ради Донецької області, площею 0,0053 га, кадастровий номер :01:009:0147 (а.с.27-28).

17.04.2019 ОСОБА_1 було підписано заяву, яка була нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Макаревич В.Г., у якій вказано, що вона, як попередній власник нежитлового приміщення, у зв`язку з підписанням договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, відмовилась від земельної ділянки (кадастровий номер: :01:009:0147; площею 0,0053 га, розташованої за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Меотиди (50 років Жовтня), земельна ділянка 21 (двадцять один), цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на користь позивача (а.с.30).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, бул.50 років Жовтня (бульвар Меотиди), б.21, 17.04.2019 зареєстровано за позивачем - Сиротою В.А . Підстава виникнення права власності - «договір купівлі-продажу, серія та номер 828, виданий 17.04.2019, видавник: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г.» (а.с.29).

Згідно з ч.1 ст.120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Таким чином, внаслідок укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, право користування земельною ділянкою ОСОБА_1 було припинено та, починаючи з 17.04.2019, право користування земельною ділянкою, на якій розташований придбаний позивачем об`єкт нерухомого майна, в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землекористувача, перейшло до позивача.

22.04.2019 позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про переоформлення права оренди земельної ділянки при переході права власності на об`єкти нерухомого майна за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується описом вхідного пакету документів за №012-01.22-02314 (а.с.34).

06.05.2019 відповідь на вищевказану заяву позивачу було направлено лист №25496, згідно з яким надана позивачем заява знаходиться на розгляді в Департаменті по роботі з активами Маріупольської міської ради, та на підставі наданих документів проект рішення щодо зазначеного питання буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради (а.с.35).

02.07.2019 позивач звернулась до відповідача із листом, в якому зазначила, що вважає договір оренди земельної ділянки від 02.07.2013 поновленим та, відповідно, доцільним є внести зміни до вищевказаного договору в частині заміни орендаря. До листа було додано два примірники проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013 (а.с.36-38).

30.07.2019 рішенням Маріупольської міської ради «Про надання в оренду земельної ділянки по бульв.Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Сирота В.А.» №7/43-4186, було вирішено відмовити у наданні в оренду земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:009:0147) площею 0,0053 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по бульв. Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Сирота Вікторії Анатоліївні (а.с.50).

Підставами для відмови надання позивачу в оренду земельної ділянки зазначені - «зауваження Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 01.07.2019 №30.5/26681, згідно з якими на підставі Плану зонування території міста Маріуполя, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, земельна ділянка розташована в територіальній зоні ТР-2, до якої відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній), доріг, де розташування даного типу споруд не відносить до допустимих видів використання земельних ділянок. Розміщення торгівельного павільйону також не відповідає Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів міста, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101.

В той же час, відповідачем не надано до суду документів, що підтверджують наявність зазначених вище зауважень.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на зазначені вище обставини, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом (ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»).

Згідно з ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Отже, рішення «Про затвердження містобудівної документації «План Зонування території міста Маріуполя» від 18.06.2013 №6/28-3210 набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення, в друкованих засобах масової інформації Маріупольської міської ради, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання, оскільки інший строк не встановлений органом місцевого самоврядування.

Крім того, пунктом 2 зазначеного рішення, вирішено Головному управлінню архітектури та містобудування міської ради та відділу зав`язків з громадськістю міської ради забезпечити оприлюднення цього рішення в газеті «Приазовський робочий» та на офіційному веб - сайті Маріупольської міської ради (а.с.97)

Відповідачем не надано доказів оприлюднення зазначеного рішення друкованих засобах масової інформації.

Окрім цього, згідно відповіді заступника директора-головного редактора ПрАТ «Приазовський робочий» рішення відповідача №6/28-3210 не публікувалось з 18.05.2013 по 28.05.2013 у газеті «Приазовський робочий». Також, це рішення не було опубліковано у газеті і пізніше у червні та липні 2013 року (а.с.51).

Отже, відповідачем не доведено набрання чинності рішенням №6/28-3210, а відтак зазначене рішення відповідача не може бути застосовано судом.

Суд відхиляє доводи відповідача, що розміщення торгівельного павільйону також не відповідає Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів міста, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101, виходячи з того, що зазначене рішенням відповідача прийнято з метою впорядкування, розміщення, облаштування, утримання та визначення місць розміщення саме тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, в той час як на спірній земельній ділянці розташований належний позивачу на праві власності об`єкт нерухомого майна.

Крім того, як було зазначено, відповідач, приймаючи рішення про надання земельної ділянки в користування від 16.04.2013 та укладаючи договір оренди землі від 02.07.2013, був обізнаний про наявність на цій ділянці нерухомого майна, яке належало на праві власності ОСОБА_1 . Після прийняття рішення, яким був затверджений План зонування території міста Маріуполя, відповідач не повідомляв ОСОБА_1 про розташування земельної ділянки в територіальній зоні ТР-2. Також, не повідомляв відповідач ОСОБА_1 про розташування цієї ділянки в територіальній зоні ТР-2 і після її звернення до відповідача з заявою про продовження строку дії договору оренди землі.

На підтвердження здійснення орендної плати за користування земельною ділянкою, позивачем надані відповідні квитанції (а.с.78-79).

Відповідно до довідки Департаменту фінансів Маріупольської міської ради від 13.08.2019 №28.2-21577-28.1, станом на 01.08.2019, заборгованість з орендної плати за землю відсутня (а.с.80).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності) або уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.33 Закону України "Про оренду землі", керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Таким чином, укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі не потребує прийняття органом місцевого самоврядування рішення про поновлення договору оренди землі. При наявності юридичних фактів зазначених в ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», додаткова угода має бути підписана уповноваженою особою орендодавця в обов`язковому порядку.

Як попередній користувач земельної ділянки, після закінчення строку дії договору, так і позивач після придбання нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці, продовжили користуватися земельною ділянкою, сплачуючи за користування нею орендну плату. Відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності та надсилання, протягом одного місяця після закінчення строку договору, листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Позивач надсилав відповідачу проект додаткової угоди до договору оренди землі, однак відповідач її не підписав.

Крім того, відповідач не надав документів на підтвердження вчинення будь-яких дій які б свідчили про наявність волевиявлення щодо повернення земельної ділянки орендодавцю після закінчення строку дії договору оренди землі, зокрема звернення з відповідною вимогою до попереднього користувача земельною ділянкою, або до позивача, або до суду.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо поновлення договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору та продовження користування земельною ділянкою орендарем після закінчення строку договору оренди, приймаючи до уваги, що позивач набув право користування земельною ділянкою в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землекористувача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про визнання укладеної додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Суд вважає за необхідне зауважити, що на спірній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна, який на праві власності належить позивачу, а отже, відповідно до наведених вище норм законодавства, виключно позивачу належить право користування цією земельною ділянкою. Отже, відмова відповідача у наданні в оренду спірної земельної ділянки не може бути розцінена судом як ефективне розпорядження органом місцевого самоврядування земельною ділянкою комунальної власності, оскільки за відсутності договору оренди існує ризик неотримання орендної плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету.

З урахуванням зазначеного, укладання додаткової угоди між сторонами у справі щодо поновлення договору оренди землі також є і розумним.

Оскільки додаткова угода укладається в судовому порядку, суд вважає за доцільне виключити з проекту додаткової угоди, яка пропонується позивачем, пункти 3-5.

Укладена в судовому порядку додаткова угода до договору оренди землі набуває чинності із набранням рішенням суду у справі законної сили.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013 (площею 0,0053 га, кадастровий номер :01:009:0147), укладеного між Маріупольською міською радою та ОСОБА_1 , зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013, №1674835, та викласти її у наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013 за №1674835

місто Маріуполь, Донецька область,_________________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м.Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі «Орендодавець», в особі ___________________________________________________________________, з одного боку,

та

фізична особа-підприємець Сирота Вікторія Анатоліївна (РНОКПП НОМЕР_1 ), що мешкає: АДРЕСА_5 , запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення до Єдиного державного реєстру від 09.06.2017 № 2 039899, іменована далі «Орендар», з другого боку, на підставі положень ст. 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 377, 415, ЦК України, згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області В.Г. Макаревич від 17.04.2019 р. за №828 та заяви від 14.04.2019 посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області В.Г. Макаревич від 17.04.2019 за №829, уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013 за №1674835 (далі - Додаткова угода) про наступне:

1. Пункт 3.1. розділу 3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ в Договорі оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013 за №1674835, викласти у наступній редакції:

« 3.1. Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 16.04.2018 до 16.04.2023)».

2. Усі інші пункти Договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013 за №1674835, не змінені цим Договором, залишаються без змін.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

Маріупольська міська рада Фізична особа-підприємець

м. Маріуполь, пр. Миру, 70. Сирота Вікторія Анатоліївна

РНОКПП НОМЕР_1

АДРЕСА_5

___________________________ _______________ФОП Сирота В.А.»

підпис М.П. підпис

Стягнути з Маріупольської міської ради (87555, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Миру, 70, ідентифікаційний код юридичної особи - 33852448) на користь Фізичної особи-підприємця Сироти Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1 ) витрати з оплати судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.12.2019.

Суддя О.В. Говорун