ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3540/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай-Тек "Високотехнологічна проектно-будівельна група" (61057, м. Харків, вул. Донець-Захаржевського, 6/8, 6 поверх, к. 1; ідентифікаційний код 41031208)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Тепломонтаж" (61103, м. Харків, вул. Старицького, будинок 13, кв. 28; ідентифікаційний код 42011580)

про стягнення 186881,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Хай-Тек "Високотехнологічна проектно-будівельна група", 01.11.2019 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ТОВ "БК "Тепломонтаж", про стягнення заборгованості у розмірі 186881,15 грн., з яких: 153590,00 грн. основний борг; 27065,50 грн. пеня, 2918,21 грн. інфляційні втрати; 3307,44 грн. - 3 % річних. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. позивач, також, просить покласти на відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором на послуги техніки № 10/12-19 від 10.12.2018 року в частинні здійснення своєчасної та у повному обсязі оплати за надані та прийняті послуги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.11.2019 позовну заяву ТОВ "Хай-Тек "Високотехнологічна проектно-будівельна група" прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3540/19. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Клопотання від сторін, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, щодо проведення розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.11.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, вказана ухвала суду, яка направлена на адресу відповідача, була повернута до суду з довідкою пошти про повернення з посиланням на ту обставину, що адресат відсутній.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак суд, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, визнає, що відповідач був належним чином повідомлений про факт відкриття провадження у даній справі, проте не скористався своїм правом на надання відзиву на позов.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.11.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10 грудня 2018 року між ТОВ "Хай-Тек "Високотехнологічна проектно-будівельна група" (позивач, виконавець) та ТОВ "БК "Тепломонтаж" (відповідач, замовник) було укладено Договір № 10/12-19 на послуги техніки, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання з надання послуг машинами і механізмами на об`єктах замовника на умовах цього договору та договірної ціни (Додаток № 1) до даного договору, що є невід`ємною його частиною.

Пунктом 2.1. договору визначено, сума наданих послуг за цим договором визначається договірною ціною (Додаток № 1) до даного договору та фактично відпрацьованим часом у машино-годинах, на підставі змінних рапортів та талонів замовника (за підписом уповноваженого представника Замовника) за актом здачі-приймання наданих послуг. Послуги вважаються наданими після підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

У відповідності до пункту 3.2.5 договору, замовник зобов`язався оплатити надані виконавцем послуги в розмірі, в порядку та строки, встановлені пунктом 2 цього договору.

Зокрема, згідно з п. 2.3 договору, замовник зобов`язався оплатити надані виконавцем послуги протягом 3 банківських днів після підписання сторонами акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) або з моменту отримання замовником рахунку-фактури.

Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Моментом оплати вважається день надходження коштів на рахунок виконавця (п. 2.4 договору).

У відповідності до пункту 4.3. договору, у разі порушення замовником строків платежів за виконані роботи, замовник сплачує виконавцю за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховувалась пеня від суми простроченого платежу.

Пунктом 7.1. договору сторони дійшли згоди, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019 р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як зазначає позивач, на виконання своїх зобов`язань за спірним договором ним надані послуги на загальну суму 372365,00 грн., за результатами яких підписані акти здачі-приймання: № 24 від 29.12.2018 р. на суму 218775,00 грн. та № 5 від 31.01.2019 р. на суму 153590,00 грн. Таким чином, за твердженням позивача, відповідачем надані послуги прийняті без зауважень, проте оплату обумовлену сторонами останній здійснив лише частково, оплативши вартість послуг наданих лише за актом № 24, у зв`язку з чим, у ТОВ "БК "Тепломонтаж" виникла перед ТОВ "Хай-Тек "Високотехнологічна проектно-будівельна група" заборгованість за надані послуги за договором № 10/12-19 на послуги техніки від 10.12.2018 р., яка станом на час звернення з позовом становить 153590,00 грн.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 153590,00 грн. стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань за загальний період з 05.02.2019 по 05.08.2019 (включно) позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 27065,50 грн. та за загальний період з 05.02.2019 по 24.10.2019 (включно) 3% річних у розмірі 3307,44 грн. і інфляційні збитки у розмірі 2918,21 грн.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п. 2.3 договору, замовник зобов`язався оплатити надані виконавцем послуги протягом 3 банківських днів після підписання сторонами акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) або з моменту отримання замовником рахунку-фактури.

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов`язки. Обов`язки позивача виразились у наданні послуг техніки відповідачу, а обов`язки відповідача - в своєчасній оплаті цих послуг.

Факт виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором № 10/12-19 від 10.12.2018 р. підтверджується змінними рапортами та актами здачі-приймання: № 24 від 29.12.2018 р. на суму 218775,00 грн. та № 5 від 31.01.2019 на суму 153590,00 грн. (а.с. 19-23), які визнаються судом належними первинними документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в яких зафіксовано факт здійснення господарської операції і встановлено виконання договірних відносин з боку позивач та які є підставою виникнення кореспондуючого обов`язку у відповідача щодо здійснення розрахунків за отримані послуги.

В свою чергу, з наданих до матеріалів справи платіжних доручень: № 218 від 07.12.2018, № 222 від 13.12.2018, № 229 від 18.12.2018, № 226 від 27.12.2018, № 222 від 13.12.2018, № 237 від 10.01.2019, № 243 від 15.01.2019 (а.с. 24-29) вбачається, що оплата за договором була здійснена лише на суму 218775,00 грн., та станом на 01.11.2019 р. заборгованість на користь відповідача дорівнює 153590,00 грн. Доказів протилежного, як і доказів погашення заборгованості після 31.01.2019 р. до матеріалів справи не надано.

Згідно з ч.1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що послуги за актом № 5 були прийняті відповідачем та акт був підписаний 31.01.2019 р., не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати наданих послуг за вказаним актом, яка повинна була здійснена замовником відповідно до п. 2.3 договору протягом 3 банківських днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання робіт, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати наданих послуг на суму 153590,00 грн. з 06.02.2019 р.

З приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, матеріали справи містять належні докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасного надання послуг на загальну суму 153590,00 грн., та не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем вказаної суми, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача у вищезазначеній сумі основного боргу у розмірі 153590,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 27065,50 грн. пені.

За змістом ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) за яким передбачено правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до 4.3. договору, у разі порушення замовником строків платежів за виконані роботи, замовник сплачує виконавцю за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховувалась пеня від суми простроченого платежу.

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умову договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч.1 ст. 231), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо термінів оплати наданих послуг, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 4.3 договору неустойки.

Перевіривши, здійснених позивачем розрахунок заявленої до стягнення пені, заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 27065,50 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості у розмірі 153590,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3307,44 грн. та інфляційних втрат в сумі 2918,21 грн. суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, здійснений позивачем, з урахуванням фактів встановлених вище, судом визнано, що він відповідає вимогам законодавства та правовідносинам, що склались між сторонами, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, що позивач належними та допустимими доказами обґрунтував в суді правомірність заявлених ним до відповідача вимог, в той час як відповідачем не було спростовано факти доведені позивачем, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином, заявлені відповідно до чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному об`ємі у розмірі 2803,22 грн.

На підставі викладеного, керуючись статями 124, 129-1 Конституції України, статями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 202, 233, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Тепломонтаж" (61103, м. Харків, вул. Старицького, будинок 13, кв. 28; ідентифікаційний код 42011580) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай-Тек "Високотехнологічна проектно-будівельна група" (61057, м. Харків, вул. Донець-Захаржевського, 6/8, 6 поверх, к. 1; ідентифікаційний код 41031208) 153590,00 грн. основного боргу, 27065,50 грн. пені, 3307,44 грн. 3 % річних, 2918,21 грн. інфляційних втрат та 2803,22,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "28" грудня 2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков