ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 грудня 2019 р. Справа №903/792/19
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельтрансводгосп"

до відповідача: Ковельської міської ради

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

представники сторін:

від позивача: Шеремета В.М. - адвокат, ордер серія ВЛ№000,044247 від 01.07.2019

від відповідача: н/з

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельтрансводгосп" звернулись з позовом до Ковельської міської ради, в якій просять визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельтрансводгосп" в порядку правонаступництва після ПАТ "Ковельтрансводгосп" право власності на приміщення профілакторію площею 520,5 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Грушевського, 100, м. Ковель, Волинська обл..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що TOB "Ковельтрансводгосп" є правонаступником ЗАТ Виробничо-транспортної фірми "Волиньводгосп", яке у свою чергу до 01.08.1994 було зареєстроване, як "Луцьке орендне автопідприємство Держводгоспу України". Відповідно до договору купівлі-продажу державного майна від 12.04.1994 організація орендарів Луцького орендного автопідприємства Держводгоспу України придбала ряд об`єктів, зокрема по Ковельській автоколоні - профілакторій. Луцьке орендне автопідприємство Держводгоспу України в подальшому було перереєстровано у ЗАТ ВТФ "Волиньводгосп". В свою чергу, правонаступником ЗАТ Виробничо-транспортна фірма "Волиньводгосп" дане майно було зареєстроване у встановленому на той час порядку. В подальшому, ЗАТ Виробничо-транспортна фірма "Волиньводгосп" було реорганізовано шляхом виділення в ряд закритих акціонерних товариств по області, зокрема ЗАТ фірма "Ковельтрансводгосп" за адресою: вул. Грушевського, 100, м. Ковель, Волинська обл. Однак після правонаступництва не відбулась реєстрація всього нерухомого майна, яке перейшло у власність ЗАТ фірма "Ковельтрансводгосп". 30.06.2011 ЗАТ фірма "Ковельтрансводгосп" перейменовано на ПрАТ "Ковельтрансводгосп", а з 20.08.2015 ПАТ "Ковельтрансводгосп" перетворилось на ТОВ "Ковельтрансводгосп". Позивач доводить, що оскільки ряд об`єктів нерухомого майна, в тому числі і профілакторій, не були належним чином зареєстровані, дані об`єкти не могли бути зазначені в передавальному акті. Позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг в особі виконавчого комітету Ковельської міської ради із заявою про здійснення державної реєстрації права власності на приміщення профілакторію, однак останньому відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на приміщення профілакторію за ТОВ "Ковельтрансводгосп", оскільки ним не надано документу, що посвідчує право власності на приміщення профілакторію за ТОВ "Ковельтрансводгосп". Оскільки на момент реорганізації ПрАТ "Ковельтрансводгосп" в ТОВ "Ковельтрансводгосп", за ПрАТ "Ковельтрансводгосп" не було зареєстровано право власності, на даний час органами ЦНАПу неможливо провести реєстрацію, що і стало приводом до звернення до суду для визнання права власності в порядку ст.392 Цивільного Кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.10.2019 за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.11.2019.

23.10.2019 на адресу суду від відповідача поступив відзив №19.07/107 від 21.10.2019, в якому просять відмовити у задоволенні позову та повідомляють, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, хоча відмова у реєстрації приймалася адміністратором ЦНАП виконавчого комітету Ковельської міської ради лише на підставі та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.11.2019 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 27.11.2019.

27.11.2019 на адресу суду від позивача поступила відповідь на відзив з додатками, в якій зазначають, що ЦНАП виконавчого комітету Ковельської міської ради не є окремою юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі. Також вказують, що передавальний акт від 20.08.2015 та фінансовий звіт від 20.08.2015 не містить інформації про конкретний перелік майна, який в порядку правонаступництва передався від ПрАТ «Ковельтрансводгосп» до ТОВ «Ковельтрансводгосп», а тому враховуючи відсутність державної реєстрації права власності на приміщення профілакторію на момент перетворення юридичної особи, нова юридична особа - позивач по справі, не може зареєструвати право власності на даний час.

27.11.2019 на адресу суду від позивача поступила заява з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ухвалою суду від 18.09.2019 по справі №903/722/19.

Ухвалою суду від 27.11.2019 розгляд справи по суті призначено 23.12.2019.

В судовому засіданні 23.12.2019 адвокат позивача позов підтримала, вимоги просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання 23.12.2019 не з`явився, проте був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення №094.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

05.04.2019 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ковельської міської ради в порядку, передбаченому чинним на той час «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15 №1127, із заявою про реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно профілакторію та будівлі контори, які розташовані за адресою: Волинська область, м.Ковель, вул.Грушевського, 100.

Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ковельської міської ради було відмовлено у задоволенні вказаної заяви, оскільки до заяви не додані документи, що є підставою виникнення права власності та передавальний акт, здійснити державну реєстрацію прав на підставі доданих до заяви документів - неможливо.

Довідкою №42 від 11.06.2019 виданою ТзОВ «Ковельтрансводгосп»(за підписом директора та бухгалтера) стверджується, що ТзОВ «Ковельтрансводгосп» є правонаступником:

- АТК треста «Волиньводбуд», яка з 01.01.1976 перейменована в Автобазу треста «Волиньводстрой» приказ № 166-А від 17.06.1975;

- в результаті ліквідації треста «Волиньводстрой» в подальшому іменується автобаза об`єднання «Волиньмеливодхоз» приказ Минводхоза УССР №105 від 11.07.88;

- автобаза об`єднання «Волиньмеліоводгосп» перейменована в Луцьке автопідприємство Держводгоспу України згідно рішення трудового колективу №1 від 24.09.91 Луцької міської Ради народних депутатів від 20.02.1992;

- Луцьке орендне автопідприємство Держводгоспу України перереєстроване у ЗАТ ВТФ «Волиньводгосп» наказ №59 від 01.08.1994;

- ЗАТ ВТФ «Волиньводгосп» з 01.07.2001 реорганізоване шляхом виділення у закрите акціонерне товариство фірму «Ковельтрансводгосп» наказ № 12 від 20.06.2001.

- фірма «Ковельтрансводгосп» у формі закритого акціонерного товариства змінила найменування на Приватне акціонерне товариство від 30 червня 2011 протокол №16 у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про акціонерні товариства», а Приватне акціонерне товариство «Ковельтрансводгосп» змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковельтрансводгосп» від 20 серпня 2015 протокол № 1 від 20 серпня 2015(а.с.37).

Відповідно до п.1.1 договору купівлі-продажу державного майна додаткової угоди про внесення змін та доповнень до договору оренди від 28.12.1992 щодо викупу майна від 12.04.1994 продавець(Фонд державного майна України, в особі начальника регіонального відділення по Волинській області Свриди О.М. ) продає, а покупець(Організація орендарів «Луцького орендного автопідприємства Держводгоспу України в особі голови Герасимлюка А.Ф.») викуповує орендоване державне майно цілісного майнового комплексу Луцьке орендне автопідприємство Держводгоспу України згідно з інвентаризаційними відомостями, балансом станом на 01.03.94 та актом оцінки, які є невід`ємною частиною цього договору(а.с.39-43).

Згідно балансу станом на 01.03.94 значиться будівля профілакторію, 1969 року введення в експлуатацію(а.с.44).

Свідоцтвом №34 від 09.04.1997 виданим Регіональним відділенням Фонду Державного майна по Волинській області на підставі договору купівлі - продажу від 12.04.94 стверджується, що до складу Ковельської філії ЗАТ «Виробничо-транспортна фірма «Волинсьводгосп» входить профілакторій.

Позивачем не доведено та в матеріалах справи відсутні докази, що Ковельська філія ЗАТ «Виробничо-транспортна фірма «Волинсьводгосп», що зазначена у Свідоцтві №34 від 09.04.1997 є правонаступником покупця Організації орендарів «Луцького орендного автопідприємства Держводгоспу України за договором купівлі - продажу від 12.04.94.

З наданої позивачем довідки №42 від 11.06.2019 про правонаступництво такої особи, як Організація орендарів «Луцького орендного автопідприємства Держводгоспу України не вбачається.

В подальшому, ЗАТ Виробничо-транспортна фірма «Волиньводгосп» було реорганізовано шляхом виділення в ряд закритих акціонерних товариств по області , зокрема ЗАТ фірма «Ковельтрансводгосп» за адресою: вул. Грушевського, 100, м. Ковель, Волинська обл. (виписка із протоколу № 10 від 12.04.2000).

Згідно копії наказу №12 від 20.06.2001 ЗАТ фірма «Ковельтрансводгосп» є правонаступником майнових прав ЗАТ ВФТ «Волиньводгосп».

У передавальних актах від 30.06.2011 та 20.08.2015 будівля профілакторію не значиться.

Згідно інформації КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 право власності, на нерухоме майно профілакторій, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 100, м. Ковель, Волинська обл., в бюро не зареєстровано (лист вх.№1188 від 12.03.2019)(а.с.36).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з вимогами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 914/904/17. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Суд звертається до правових позицій з цього приводу (mutatis mutandis пункт 13 постанови Верховного Суду, від 14.08.2018 у справі № 9/057-09/6/13, від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, пункт 12 постанови від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17).

Суд відхиляє доводи позивача про те, що вони отримали в порядку правонаступництва нерухоме майно(профілакторій), як необґрунтовані, оскільки відсутнє підтвердження правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельтрансводгосп» саме щодо спірного майна, до заяви не додані документи, що є підставою виникнення у нього права власності.

Відповідач не оспорює право власності позивача на об`єкт нерухомості(відсутній спір), доказів втрати останнім документа, який засвідчує його право власності на об`єкт нерухомості не подано, тому в суду відсутні підстави для задоволення позову.

Аналогічна позиція висвітлена в постановах Верховного суду України від 04.04.2011 у справі №3-18гс11 та від 20.06.2011 у справі №3-54гс11.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи їх за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, через безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до ст.129 ГПК України, на позивача слід покласти судові витрати по справі.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 130, 185, 232, 236, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,-

вирішив:

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельтрансводгосп» до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме приміщення профілакторію площею 520,5 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Грушевського, 100, м. Ковель, Волинська область - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

02.01.2020

Суддя А. С. Вороняк