ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року

м. Черкаси справа № 925/1142/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: не з"явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Городищенської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю Горизонт-ВВ про стягнення 166725,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 166 725,77 гривень заборгованості за використання земельної ділянки площею 1,9592 га без укладення договору за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що внаслідок використання відповідачем земельної ділянки площею 1,9592 га без укладення договору оренди за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 Городищенська міська рада фактично була позбавлена права одержати дохід у вигляді орендної плати, який вона мала би отримати в разі своєчасного укладення договору оренди в сумі 166725,77 грн.

Позивач вважає, що ухилення відповідача від обов`язкової сплати орендної плати за користування земельною ділянкою є підставою для застосування положень ст.ст. 1212, 1214 ЦК України. Крім того. Як на правову підставу позову, позивач посилається на ст.. 1166 ЦК України.

На думку позивача, сума, яка підлягає до сплати, встановлена від використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, розрахована як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою для даної земельної ділянки, оскільки саме орендна плата є єдиною можливою формою плати за користування ТОВ «Горизонт-ВВ» спірною земельною ділянкою. Користування земельною ділянкою, яка належить до земель комунальної власності, безоплатно, без укладення договору оренди та без відповідної землевпорядної документації на земельну ділянку є суттєвим правопорушенням земельного законодавства та позбавляє Городищенську міську раду можливості розпоряджатися належними їй ділянками та отримувати за це плату.

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти заявлених позовних вимог вважаючи їх безпідставними.

Відповідач звернув увагу суду на те, що збитки за користування земельною ділянкою (ст.1166 ЦК України) без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно (ст. 1212 ЦК України) мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно - правове регулювання.

Як вважає відповідач, на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення, то для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави.

Відповідач вказував на те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» не підлягає застосуванню до позадоговірних (кондикційних) відносин.

Відповідач зауважив, що існування угоди про плату за фактичне користування землею від 17.11.2017, за якою товариство вносить плату за 1,3 га земельної ділянки по вул. Кожедуба № 26 м. Городище Черкаської області повністю спростовує існування у нього із позивачем позадоговірних стосунків, а її повне виконання - стверджує про відсутність деліктних зобов`язань.

Крім того відповідач вказав, що предметом спору позивач назвав плату за користування земельною ділянкою 1,9592 га., яку він використовує лише частково, а саме 1,3 га. і сплачує за її використання відповідно до названого вище договору.

Позивач у відповіді на відзив заперечував проти доводів відповідача та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду письмове заперечення проти обґрунтувань, викладених позивачем у відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 14.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2019.

Представник позивача в судових засіданнях заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судових засіданнях заявлених вимог не визнав, просив суд відмовити у задоволенні заявлених вимог.

В судовому засіданні 18.12.2019 судом оголошувалась перерва до 26 грудня 2019 р.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

23.12.2019 позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю його представника прибути в судове засідання.

Суд, дослідивши заявлене позивачем клопотання, вважає його таким, що не підлягає до задоволення, оскільки доказів про поважність причини нез`явлення представника позивач до суду не надав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомлений.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони належним чином були повідомлені, що підтверджується розпискою суду від 18.12.2019.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій розміщені об`єкти нерухомості відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу (далі - ТОВ «Горизонт -ВВ»; Товариство) згідно свідоцтва про право власності від 10.02.2011 належить комплекс будівель по вул. Кожедуба,26 м. Городище Черкаської області.

26.02.2010 між сторонами був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець (позивач) згідно рішення сесії міської ради від 26.02.2010 № 35-28/V надав, а Оренда (відповідач) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться в м.Городище по вул..Кожедуба,26. Загальна площа земельної ділянки складала 1,9592 га, в тому числі під будівлями та спорудами - 0,4155 га, під обслуговуючою територією -1,5437 га.

Рішенням Городищенської міської ради від 10.02.2012 № 16-15/VІ припинено право оренди відповідачу на земельну ділянку площею 1,9592 га по вул. Кожедуба,26 м. Городище та передано її до забудованих земель запасу міської ради. Надано відповідачу дозвіл на виготовлення технічної документації в оренду на зазначену земельну ділянку терміном на три роки для здійснення виробничої діяльності.

Рішенням Городищенської міської ради від 11.04.2012 № 17-21/VІ припинено право оренди відповідачу на земельну ділянку площею 1,9592 га по вул. Кожедуба,26 м. Городище та передано її до забудованих земель запасу міської ради. Надано відповідачу дозвіл на виготовлення проекту відводу в оренду на земельну ділянку по вул. Кожедуба,26 м. Городище площею 1,9592 га терміном на десять років для здійснення виробничої діяльності (господарський двір).

Рішенням Городищенської міської ради від 27.04.2017 № 15-22/VІІ надано відповідачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки по вул. Кожедуба,26 м. Городище площею 1,9592 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

На замовлення відповідача 18.05.2017 ФОП Біляєвим Ю.М. був виготовлений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9592 га., вартість якого складала 4500 грн.

Зазначений Проект землеустрою позивачем не був затверджений, договір оренди вказаної земельної ділянки укладений не був.

17.11.2017 між позивачем і відповідачем була укладена Угода про сплату за фактичне користування земельною ділянкою площею 1,3 га за вказаною адресою.

На підставі рішення позивача «Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків територіальній громаді м.Городище», затвердженого рішенням виконавчого комітету Городищенської міської ради від 09.11.2017 № 148 був складений Акт про визначення та відшкодування збитків територіальній громаді міста Городище від 22.05.2019, затверджений рішенням виконавчого комітету Городищенської міської ради від 22.05.2019 № 66 (далі - Акт).

Як зазначено в Акті, загальний розмір збитків за час фактичного користування земельною ділянкою по вул. Кожедуба, 26 м. Городище, за площу 19592 кв.м за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 становив 251355,56 грн., з яких відповідачем було частково оплачено 84629,79 грн.

Позивач, здійснивши розрахунок боргу в розмірі 166725,77 грн., вважає суму такою, що підлягає до сплати встановленою від використання ТОВ «Горизонт-ВВ» земельної ділянки:

- без правовстановлюючих документів,

- розраховану як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною,

- встановленою для даної земельної ділянки, оскільки саме орендна плата є єдиною можливою формою плати за користування відповідачем спірною земельною ділянкою.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.12.2017 № 154/0/191/17, сформований Відділом у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Із вказаного вище Витягу вбачається, що:

Кадастровий номер земельної ділянки: - (відсутній)

Категорія земель: «землі промисловості»

Цільове призначення земельної ділянки «не визначено»

Площа земельної ділянки, кв.м: «19595»

Середня (базова) вартість земель населеного пункту,грн./кв.м: «45,24»

Номер економіко-планувальної зони: «вісімнадцята»

Коефіцієнт Км2: «0,92»

Сукупний коефіцієнт Км3: « 0,92»

Коефіцієнт Кф: « 1,20»

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки: « 1,897»

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, грн.: «1707755,13 грн. станом на 2016 рік».

23.12.2019 позивачем до суду був поданий Акт обстеження земельної ділянки відповідача по вул. Кожедуба, 26 у м.Городище, складений 20.12.2019 комісією у складі: заступника міського голови, начальника земельного відділу, та двох головних спеціалістів міської ради.

В поданому Акті від 20.12.2019 було зазначено, що відповідач використовує у своїй господарській діяльності земельну ділянку площею 1,9592 га в повному обсязі.

Визначення порядку здійснення контролю за використанням та охороною земель передбачено ст.ст. 12, 83, 187 Земельного кодексу України, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.19 Закону України «Про землеустрій», ст.12 Закону України «Про охорону земель»,

Ст. 79-1 Земельного кодексу України (про формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав) встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

-з а проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст.80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За приписами статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Позивач просить суд стягнути 166725,77 грн. заборгованості за використання земельної ділянки площею 1,9592 га без укладення договору за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

В матеріалах справи міститься лише Угода про сплату за фактичне користування землею від 17.11.2017, укладена між сторонами, в якій визначена орієнтовна площа земельної ділянки, якою фактично користується відповідач 1,3 га (п.1 цієї Угоди). За цією угодою відповідач сплачує позивачу кошти, докази існування заборгованості відсутні.

В той же час, доказів, які б підтверджували користування відповідачем земельної ділянки площею 1,9592 га за вище вказаною адресою, позивач до суду не надав.

Поданий позивачем 23.12.2019 Акт обстеження земельної ділянки ТОВ «Горизонт-ВВ» по вул.Кожедуба,26 м.Городище, суд оцінює критично та вважає його неналежним доказом саме користування відповідачем земельної ділянки площею 1,9592 га. Оскільки цей Акт не місить відомостей щодо мети обстеження земельної ділянки, визначення її стану та дотримання умов її використання в присутності уповноважених осіб землекористувача. У Акті відсутня план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки із зазначенням суміжних землекористувачів, на якій вказується загальна площа земельної ділянки та площа, на якій виявлено можливі порушення, тощо. При складанні Акту були відсутні представники відповідача, за яким на підставі свідоцтва про право власності від 10.02.2011 закріплена спірна земельна ділянка.

Ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З поданих позивачем доказів не вбачається факту використання зазначеної спірної земельної ділянки, а відтак і самого факту завдання ним шкоди позивачу.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги належними і допустимими доказами не доведені, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.01.2020.

СУДДЯ К.І.Довгань