РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/2239/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еврологістік" (344022, Російська Федерація, Ростовська область, місто Ростов-на-Дону, провулок Журавльова, будинок 61; ідентифікаційний код )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Експерт" (03035, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Льва Толстого, будинок 63, офіс 3/6; ідентифікаційний код 38077064)

про стягнення 185 000,00 рублів РФ,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Еврологістік" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Експерт" про стягнення 185 000,00 рублів РФ заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №675-жд/К від 28.12.2015 в частині повної та своєчасної оплати грошових коштів за наднормативне використання вагонів на навантаженні. Крім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф за неправильне оформлення перевізних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 було відкрито провадження у справі № 910/2239/19 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач та відповідач були повідомлені про відкриття провадження у справі відповідно до положень чинного законодавства. Позивач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 08.04.2019, що підтверджено відміткою в наявному в матеріалах справи повідомленні про вручення повідомлення (міжнародне поштове відправлення).

Щодо повідомлення відповідача суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та розгляд справи, ухвала від 26.03.2019 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка також була зазначено позивачем у позовній заяві, а саме: 03035, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Льва Толстого, будинок 63, офіс 3/6.

Проте, поштовий конверт було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Згідно з пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.03.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2015 між позивачем та відповідачем був укладений договір надання послуг з надання рухомого складу (ж/д вагонів під перевезення вантажів по території РФ, країн СНД і Балтії № 675 -жд/К (далі - договір).

Відповідно до умов договору ТОВ «Еврологістік» зобов`язалося надавати послуги з надання рухомого складу (ж/д вагонів) під перевезення вантажів по територіях РФ, країн СНД і Балтії, а ТОВ «Рейл Експерт» взяло на себе зобов`язання приймати рухомий склад і оплачувати послуги виконавця.

За період дії договору ТОВ «Еврологістік» надало ТОВ «Рейл Експерт» послуги щодо надання 12 одиниць рухомого складу, у тому числі вагонів №: 90887324, 90888132, 90881236, 90888108, 90897364, 90890443, 90890385, 90892480, 90892449, 53788709, 53788766, 90888314.

Зазначені вище вагони були завантажені на станції відправлення Тужер (Угорщина) продукцією і спрямовані на відповідні станції призначення (Павшино Московської ж/д, Тимашевська Північно-Кавказької ж/д, Жети-Су Казахстанської ж/д, Сорокова Казахстанської ж/д, Бішкек 1 Киргизької ж/д).

Надання відповідних послуг підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг № 118 від 21.03.2016, № 445 від 21.03.2016, підписаними з обох сторін.

У силу пункту 2.2.6 укладеного між сторонами договору, Замовник зобов`язався забезпечити завантаження/розвантаження, оформлення перевізних документів і відправлення вагонів, що надаються виконавцем, протягом 72 (сімдесяти двох) годин, з моменту їх прибуття в порожньому / навантаженому стані на станцію навантаження / вивантаження.

Згідно пункту 2.2.7 у разі перевищення термінів використання вагонів Виконавця на під`їзних шляхах Замовника (вантажоодержувачів, вантажовідправників), а також шляхи загального користування, під навантаженням, розвантаженням, який привів до затримки їх відправки зі станції відвантаження або станції призначення, оплатити Виконавцю плату за наднормативне користування вагоном в розмірі 3000 (три тисячі) рублів, у тому числі ПДВ, за вагон/добу за піввагон, критий вагон, вагон-термос, ізотермічний вагон-термос, платформу, вагон-хопер для перевезення зерна; 12000 (дванадцять тисяч) рублів, у тому числі ПДВ, за секцію/добу (при наданні рефрижераторною секції), за кожен день перевищення термінів використання вагонів Виконавця; неповну добу вважають за одну добу.

Свої договірні зобов`язання ТОВ «Рейл Експерт» виконував неналежним чином, що призводило до нарахування плати за наднормативне використання вагонів на станціях навантаження і вивантаження. Детальний розрахунок плати за наднормативне використання вагонів здійснений наступним чином (розмір плати 3 000,00 російських рублів):

Вагон № 90887324 - станція - Тужер (Угорщина), кількість діб - 1, загальний розмір плати - 3000,00 російських рублів;

Вагон № 90888132 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 1, загальний розмір плати - 3000,00 російських рублів;

Вагон № 90881236 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 2, загальний розмір плати - 6000,00 російських рублів;

Вагон № 53788709 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 8, загальний розмір плати - 24000,00 російських рублів;

Вагон № 53788766 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 9, загальний розмір плати - 27000,00 російських рублів;

Вагон № 90888108 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 10, загальний розмір плати - 30000,00 російських рублів;

Вагон № 90892449 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 2, загальний розмір плати - 6000,00 російських рублів;

Вагон № 90890443 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 13, загальний розмір плати - 39000,00 російських рублів;

Вагон № 90888314 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 13, загальний розмір плати - 39000,00 російських рублів;

Вагон № 90897364 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 16, загальний розмір плати - 48000,00 російських рублів;

Вагон № 90892480 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 31, загальний розмір плати - 93000,00 російських рублів;

Вагон № 90890385 - станція Тужер (Угорщина), кількість діб - 14, загальний розмір плати - 42000,00 російських рублів;

Вагон № 90887324 - станція ст. Павшино (Московська зал.), кількість діб - 4, загальний розмір плати - 12000,00 російських рублів;

Вагон № 90888132- станція ст. Павшино (Московська зал.), кількість діб - 4, загальний розмір плати - 12000,00 російських рублів;

Вагон № 53788709 - станція ст. Жетьі-Су (КЗХ жд), кількість діб - 2, загальний розмір плати - 6000,00 російських рублів;

Вагон № 53788766 - станція ст. Сороковая (КЗХ жд), кількість діб - 4, загальний розмір плати - 12000,00 російських рублів;

Вагон № 90888108 - станція ст. Тимашевська (СК жд), кількість діб - 4, загальний розмір плати - 12000,00 російських рублів;

Вагон № 90892449 - станція ст. Жетьі-Су (КЗХ жд), кількість діб - 3, загальний розмір плати - 9000,00 російських рублів;

Вагон № 90890443 - станція ст. Павшино (Московська зал.), кількість діб - 2, загальний розмір плати - 6000,00 російських рублів;

Вагон № 90888314 - станція ст. Бишкек 1 (КРГ жд), кількість діб - 1, загальний розмір плати - 3000,00 російських рублів;

Вагон № 90897364 - станція ст. Павшино (Московська зал.), кількість діб - 2, загальний розмір плати - 6000,00 російських рублів. У загальному розмірі 360 000,00 російських рублів.

На підставі пункту 2.2.7 договору наднормативне використання вагонів склало 438 000 рублів, на оплату яких був виставлений рахунок № 365 від 24.02.2016 (на суму 360 000 руб, у тому числі ПДВ 18%), № 874 від 18.04 .2016 (на суму 78 000 руб, в тому числі ПДВ 18%).

Платіжним дорученням № 1 від 12.02.2016 було зараховано 280 000 руб в рахунок плати за наднормативне використання вагонів на навантаженні в розмірі 280 000 руб.

Станом на день звернення із позовом до суду заборгованість по рахунку № 365 від 24.02.2016 становить 80 000 руб, а за рахунком № 874 від 18.04.2016 78 000 рублів.

Разом заборгованість по перерахуванню плати за наднормативне використання на завантаження/розвантаження складає 158 000 руб.

Крім того, ТОВ «Рейл Експерт» було допущено неправильне оформлення перевізних документів на 1 (один) вагон № 90888314, поданого під навантаження.

Згідно пункту 2.2.10, 4.8. договору ТОВ «Рейл Експерт» мало забезпечити правильне оформлення перевізних документів, а в разі неправильного оформлення перевізних документів на вагони Виконавця, що призвели до використання вагона не за призначенням, замовник відшкодовує витрати по поверненню вагона на станцію приписки, або іншу станцію за вказівкою Виконавця, а також сплачує виконавцю штраф у розмірі 3 000 руб (ПДВ не обкладається) за вагон на добу. Таким чином загальна сума штрафу, складає 27 000 рублів, яка нарахована за 9 діб (з 03.04.2016 по 12.04.2016) за вагон № 9088831.

Таким чином загальна сума заборгованості станом на 01.03.2018 склала 185 000 російських рублів, за стягненням яких ТОВ «Єврологістік» звернувся із даним позовом до суду.

На адресу відповідача направлялася претензія з вимогою погасити утворену заборгованість, проте вона була залишена без задоволення, конверт з претензією повернувся з позначкою «поверенення через незапит».

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (стаття 901 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості в розмірі 185 000 російських рублів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, суд вважає за необхідне відзначити, що пунктом 7.7. договору передбачено арбітражне застереження про те, що «спори, що виникають в процесі виконання цього договору, розглядаються в Арбітражному суді за місцем знаходження позивача».

Водночас, суд відзначає, що позивач заявляє про недійсність такого арбітражного застереження.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд, до якого подано позов з питання, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Встановлення факту недійсності арбітражної угоди, втрати чинності або неможливості виконання можливе лише за результатами судового засідання.

Беручи до уваги викладене вище, враховуючи, що відповідачем не спростовано тверджень позивача про недійсність арбітражного застереження, суд не вбачає підстав неможливості здійснювати розгляд даного спору Господарським судом міста Києва.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еврологістік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Експерт" про стягнення 185 000,00 російських рублів - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Експерт" (03035, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Льва Толстого, будинок 63, офіс 3/6; ідентифікаційний код 38077064) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еврологістік" (344022, Російська Федерація, Ростовська область, місто Ростов-на-Дону, провулок Журавльова, будинок 61; ідентифікаційний код ) 185 000,00 російських рублів (сто вісімдесят п`ять тисяч рублів 00 копійок) та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ