УХВАЛА

28 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/755/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 (головуючий суддя Пушай В.І., судді Пелипенко Н.М., Стойка О.В.) у справі № 905/755/19 Господарського суду Донецької області

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Енергія"

про стягнення 226 636,77 грн,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" через Східний апеляційний господарський суд подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 905/755/19.

Дослідивши доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Донецької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Енергія" основного боргу в сумі 87 259,46 грн, пені в сумі 61 028,96 грн, 3 % річних в сумі 16 684,69 грн та інфляційних втрат в сумі 61 663,66 грн за несвоєчасну оплату за переданий газ та невиконання зобов`язання у визначений договором постачання природного газу № 4789/1617-БО-6 від 30.09.2016 строк.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.09.2019 у справі № 905/755/19 позовні вимоги задоволено частково, припинено за відсутністю предмету спору провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі в сумі 43 474,24 грн, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за отриманий природний газ в сумі 32 916,66 грн, пеню в сумі 61 028,96 грн, 3 % річних в сумі 16 864,69 грн, інфляційні втрати в сумі 61 663,66 грн та судовий збір в сумі 3 194,21 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Енергія" на рішення господарського суду Донецької області від 16.09.2019 у справі № 905/755/19 задоволено частково. Рішення господарського суду Донецької області від 16.09.2019 у справі № 905/755/19 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Енергія" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені в сумі 61 028,96 грн та судового збору в сумі 873,12 грн скасовано, та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині відмовлено. В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 16.09.2019 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції, з посиланням на правову позицію, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.01.2019 у справі № 913/66/18, мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано поширення на спірні правовідносини щодо стягнення пені дії мораторію, встановленого статтею 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси", що унеможливлює задоволення позову в цій частині, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення пені в сумі 61 028,96 грн за загальний період з 26.11.2016 по 25.04.2018 не підлягають задоволенню.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить суд скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 905/755/19 в частині відмови в стягнені 61 028,96 грн пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення пені.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що скаржник не погоджується з постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 905/755/19 в частині відмови в стягнені 61 028,96 грн пені, і вважає, що рішення в цій частині прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, права, без дослідження усіх істотних обставин справи, при недоведеності обставин цієї справи, які суд попередньої інстанції визнав встановленими.

Так, стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 293 ГПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Приймаючи оскаржувану Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у даній справі, суд апеляційної інстанції керувався правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.01.2019 у справі № 913/66/18.

Застосування таких правових висновків під час прийняття оскаржуваної постанови повністю відповідає вимогам пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що доводи скаржника, наведені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

При цьому, зміст касаційної скарги не містить питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики та не спростовує висновків викладених у правових позиціях у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.01.2019 у справі № 913/66/18, які суд апеляційної інстанції врахував при прийнятті оскаржуваної постанови у даній справі.

Колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.01.2019 у справі № 913/66/18 щодо правильного застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, та те що суд апеляційної інстанції здійснив перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 16.09.2019 відповідно до такого правового висновку, вважає, що судом апеляційної інстанції прийнято цілком законне та обґрунтоване рішення, а доводи касаційної скарги такими, що не спростовують застосування норм матеріального права, покладених в основу прийнятого оскарженого судового рішення у відповідній частині.

Так як ціна позову у справі № 905/755/19 не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа не належить до категорії справ, що в обов`язковому порядку розглядаються за правилами загального позовного провадження, а касаційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в розумінні положень пункту 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованою, колегія суддів, враховуючи також принцип остаточності судового рішення, відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акту законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 905/755/19 на підставі пункту 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Керуючись статтями 2, 234, 287, пунктом 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 905/755/19 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у вказаній справі.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, в тому числі оригінал платіжного доручення № 7011267 від 02.12.2019 на суму 3 842,00 грн, іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.