ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 справа № 914/79/19

За позовом: ОСОБА_1 , м. Львів,

до відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,

про зобов`язання вчинити дії.

Суддя Синчук М.М.

за участю секретаря судового засідання Корольчук О.В.

Представники учасників справи:

позивача: Якимів А.В. - представник;

відповідача: Чернобай С.С.-представник.

Представникам сторін, що з`явились в судове засідання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Акорд".

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/79/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 07.02.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №914/79/19 за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначити на 04.03.2019 р.

В судовому засіданні 04.03.2019 р. оголошено перерву до 18.03.2019 р.

Ухвалою суду від 18.03.2019 р. розгляд справи по суті відкладено на 08.04.2019 р.

Ухвалою суду від 08.04.2019 р. провадження у справі №914/79/19 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/411/19.

Ухвалою суду від 06.09.2019 р. провадження у справі №914/79/19 поновлено. Здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження.

Ухвалою суду від 06.11.2019р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №914/79/19 на 30 днів з 06.11.2019 р.

Ухвалою від 11.11.2019 розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 02.12.2019р.

Ухвалою суду від 02.12.2019р. закрито підготовче провадження у справі №914/79/19, розгляд справи №914/79/19 по суті призначено на 23.12.2019 р.

В судове засідання 23.12.2019 р. представник позивача з`явився, просить суд позовні вимоги задовільнити.

В судове засідання 23.12.2019 р. представник відповідача з`явився, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Зміст та підстави вимог позивача.

Позовні вимоги позивача обґрунтовуються тим, що відповідач не виконав обов`язку із завершення підготовки об`єкта - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 25,5 кв. м., з індексами 48-1, 48-2, 48-3 до приватизації способом викупу, відповідно до ухвали, прийнятої на сесії Львівської міської ради від 20.07.2017р. «Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 12.07.2012 р. №1661 «Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014».

Зміст та підстави заперечень відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 07.03.2018р. набрав чинності Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Згідно ч.2 ст.18 зазначеного Закону орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконуються умови, встановлені ч.2 ст.18 зазначеного Закону.

Однак, позивачем умови ч.2 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не виконано, так як позивач не отримував погодження орендодавця та не здійснював невід`ємних поліпшень в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна.

24 січня 2019 року на сесії Львівської міської ради розглянуто питання «Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2284» та прийнято рішення щодо вилучення п. 19 додатку до ухвали від 20.07.2017 №2284 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 12.07.2012 № 1661 "Про затвердження Програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014 роки». Таким чином, на думку відповідача, відсутні правові підстави для завершення підготовки об`єкта нежитлового приміщення, загальною площею 25,50 кв. м. за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5 до приватизації способом викупу.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

25.03.2016 між ОСОБА_1 (орендар) та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-10025-16.

За цим договором орендодавець (позивач) на підставі наказу управління комунальної власності від 18.03.2016 №11-А передає, а орендар (позивач) приймає у строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП "Старий Львів". Об`єктом оренди є приміщення (підвал), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 24,9 кв.м, з індексами 48-1, 48-2, 48-3, відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 24.12.2014, інвентарний № 790.

Відповідно до п. 4.1. даного договору термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 25.03.2016 до 24.03.2019.

23.11.2016 сторонами укладено угоду №Л-100025-16 (д-16) про внесення змін до договору оренди №Л-10025-16 від 25.03.2016, якою розділ 1 договору викладено у новій редакції, відповідно до якої об`єктом оренди є приміщення, що знаходиться на балансі ЛКП "Агенція ресурсів Львівської міської ради", яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 25,5 кв.м, з індексами 48-1, 48-2, 48-3, відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 24.12.2014, інвентарний № 790.

22.02.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про включення об`єкта оренди до переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу.

20.07.2017 Львівською міською радою прийнято ухвалу №2284 "Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 12.07.2017 року №1661 "Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014". Вказаною ухвалою до переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу включено об`єкт нерухомого майна приміщення напівпідвалу, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 25,5 кв.м (пункт 19).

11 серпня 2017 року листом № 2302-4150 «Про розгляд заяви, щодо приватизації нежитлових приміщень за адресою: вул. Личаківська, 5» Управління комунальної власності ЛМР повідомило позивача, що питання приватизації майна вирішено позитивно.

05.10.2017 Львівська міська рада, розглянувши звернення ОСББ "Личаків-5", враховуючи витяг з протоколу №65 засідання постійної комісії з питань комунальної власності від 12.09.2017, керуючись Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні" "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), прийняла ухвалу №2461 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2284", якою внесено зміни у додаток до ухвали Львівської міської ради від 20.07.2017 № 2284 шляхом вилучення пункту 19.

08 листопада 2017 року листом № 2302-вих-6456 позивача повідомлено про те, що ухвалою сесії Львівської міської ради від 05.10.2017 року № 2461 прийнято рішення про вилучення з переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу (п. 19 додатку до ухвали № 2284 від 20.07.2017 року) адресу вул. Личаківська, 5 (напівпідвал 25, 50 кв.м.), управління повертає подані позивачем документи на приватизацію.

Не погоджуючись із ухвалою Львівської міської ради від 05.10.2017 № 2461 позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради від 05.10.2017 №2461 та зобов`язання укласти договір купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.05.2018 у справі №914/111/18 позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано ухвалу сесії Львівської міської ради від 05.10.2017 № 2461 про вилучення з переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу (п.19 додатку до ухвали № 2284 від 20.07.2017) об`єкта за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5 (напівпідвал 25,50 кв.м) та зобов`язано Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради укласти договір купівлі-продажу нежитлових напівпідвальних приміщень на визначених умовах.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 рішення Господарського суду Львівської області від 14.05.2018 у справі №914/111/18 скасовано в частині зобов`язання Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради укласти договір купівлі-продажу нежитлових напівпідвальних приміщень на визначених умовах і в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу нежитлових напівпідвальних приміщень відмовлено. В решті судове рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного господарського суду від 31.10.2018 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 у справі № 914/111/18 в частині позовної вимоги про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу залишено без змін.

24.01.2019 Львівська міська рада, керуючись Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про приватизацію державного та комунального майна", "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку", беручи до уваги Програму сприяння створенню та забезпечення функціонування об`єднань співвласників багатоквартирних будинків у м. Львові, затверджену ухвалою міської ради від 18.06.2009 № 2693 та рішення виконавчого комітету від 13.06.2016 №448 "Про сприяння у створенні об`єднань співвласників багатоквартирних будинків у м. Львові", розглянувши звернення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Личаків-5" від 13.06.2018 №18 (зареєстроване у Львівській міській раді 08.08.2018 за №3-1-76001-001) та враховуючи витяг з протоколу №65 засідання постійної комісії з питань комунальної власності від 12.09.2017, прийняла ухвалу №4556 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2284", якою внесла зміни у додаток до ухвали Львівської міської ради від 20.07.2017 № 2284 шляхом вилучення пункту 19.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №4556 від 24.01.2019.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 у справі №914/411/19, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.08.2019, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано ухвалу сесії Львівської міської ради від 24.01.2019 №4556 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2284".

Наведене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду з вимогою зобов`язати відповідача завершити підготовку об`єкта - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 25,5 кв. м., з індексами 48-1, 48-2, 48-3 до приватизації способом викупу, відповідно до ухвали, прийнятої на сесії Львівської міської ради від 20.07.2017р. «Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 12.07.2012 р. №1661 «Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014».

Згідно ч.2 ст.18 зазначеного Закону орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконуються умови, встановлені ч.2 ст.18 зазначеного Закону, а саме отримавши погодження орендодавця та здійснивши невід`ємні поліпшення в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна.

Згідно п. 2 «Прикінцевих і перехідних положень» ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна», який набрав чинності 07.03.2018 року установлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону, крім об`єктів, за якими: після завершення процедури продажу відбувається оформлення договору купівлі-продажу.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Як передбачено ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) питання щодо скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною дев`ятою статті 59 цього Закону рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною десятою статті 59 Закону N 280/97-ВР визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на викладені норми закону, відповідна рада може скасовувати чи змінювати рішення її виконавчих органів. ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» не надає повноважень рад на скасування своїх власних рішень, а тому таке скасування суперечить ст. 19 Конституції України.

Частиною 1 статті 144 Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Як зазначалось, пунктом 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року по справі №1-9/2009 №7-рп/2009 (справа Конституційного суду України від 16.04.2009 року по справі №1-9/2009 №7-рп/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування) в абзаці 5 пункту 5 мотивувальної частини зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними перед юридичними і фізичними особам (стаття 74 Закону).

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.

У Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст.3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, шо їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04.06.2013 (справа № 21-64а13) та у постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 у справі №21-438а14. Згідно з частиною першою статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ухвала Львівської міської ради від 20 липня 2017 року «Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 12.07.2012 року № 1661 «Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014» є ненормативним актом, що спрямований на виникнення в позивача права на приватизацію приміщення.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", який діяв на час включення об`єкту в перелік об`єктів, що підлягають приватизації, продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності, є органи приватизації, створені місцевими Радами.

Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу: продажу на аукціоні, за конкурсом.

Виходячи з вимог ст. ст. 7. 23 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", процес приватизації комунального майна включає в себе затвердження місцевими радами переліків об`єктів, що підлягають приватизації певним способом та подальше укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Підготовка об`єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації. Строк підготовки об`єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації.

Підготовка об`єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації, які: встановлюють ціну продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", за рішенням органів приватизації проводиться інвентаризація майна об`єкта малої приватизації в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та оцінка такого об`єкта відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Ціна продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, та початкова ціна об`єкта малої приватизації на аукціоні або за конкурсом встановлюється на підставі результатів його оцінки.

Відповідно до положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003р. №1891 передбачено, що прийняття, погодження та затвердження оцінки майна державними органами приватизації, органами, уповноваженими управляти державним майном, чи виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування здійснюється на підставі результатів рецензування звіту про оцінку майна.

Згідно п. 2 «Прикінцевих і перехідних положень» ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна», який набрав чинності 07.03.2018 року установлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону, крім об`єктів, за якими: після завершення процедури продажу відбувається оформлення договору купівлі-продажу.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Згідно ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» ст. 23, а також нового ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна», розділу 12 Наказу ФДМУ «Про затвердження Порядку продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону» від 02.04.2012 № 439 процедура продажу спірного об`єкта завершувалася оформленням договору купівлі продажу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сесією Львівської міської ради 20.07.2017 року прийнята ухвала «Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 12.07.2012 року № 1661 «Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014». До переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу включено об`єкт нерухомого майна приміщення напівпідвалу розташоване за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 25, 5 кв.м.

Ухвалою Львівської міської ради № 2461 від 05.10.2017р. "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017р. № 2284", розглянувши звернення ОСББ "Личаків-5", зареєстровані у Львівській міській раді 22.09.2017р. за №№ 2-24727-2302, 2-24730-001, враховуючи витяг з протоколу № 65 засідання постійної комісії з питань комунальної власності від 12.09.2017 року, керуючись Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", міська рада ухвалила: внести зміни у додаток до ухвали міської ради від 20.07.2017р. № 2284 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 12.07.2012 № 1661 "Про затвердження Програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014 роки", вилучивши пункт 19.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.05.2018р. у справі №914/111/18, яке набрало законної сили 13.09.2018 року, за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано ухвалу сесії Львівської міської ради від 05.10.2017р. № 2461 про вилучення з переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу (п.19 додатку до ухвали № 2284 від 20.07.2017 року) адресу вул. Личаківська,5 (напівпідвал 25,50 кв.м.). Зобов`язано Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради укласти договір купівлі-продажу нежитлових напівпідвальних приміщень, які розташовані за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 25,5 кв.м., з індексами 48-1, 48-2,48-3 відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 04.05.2016 року, інвентарний №790, на виконання ухвали Львівської міської ради від 20.07.2017 року "Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 12.07.2017 року № 1661 "Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності м.Львова на 2012-2014" на умовах запропонованих позивачем.

Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання відповідача завершити підготовку об`єкта - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 5, загальною площею 25,5 кв. м., з індексами 48-1, 48-2, 48-3 до приватизації способом викупу, відповідно до ухвали, прийнятої на сесії Львівської міської ради від 20.07.2017р. «Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 12.07.2012 р. №1661 «Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності м. Львова на 2012-2014».

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до пункту другого і четвертого частини третьої статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Зобов`язати Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, Львівська область, місто Львів, пл. Галицька, будинок 15, ідентифікаційний код 25558625) завершити підготовку об`єкта - нежитлового приміщення, розташоване за адресою: м.Львів, вул. Личаківська, 5 , загальною площею 25, 5 кв.м., з індексами 48-1, 48-2, 48-3 до приватизації способом викупу.

3. Стягнути з Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, Львівська область, місто Львів, пл. Галицька, будинок 15, ідентифікаційний код 25558625) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 08.01.2020

Суддя Синчук М.М.