РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/9960/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі помічника судді Карлюк М. О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"

про стягнення 46 743,66 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 05.12.2019,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2019 року Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції (далі- позивач, ВДВС) у місті Києві звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення 46 743,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковим перерахуванням коштів позивачем на рахунок відповідача згідно платіжного доручення № 97009 від 07.08.2018, оскільки під час перевірки матеріалів виконавчого провадження № 45413880 було виявлено, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна значиться запис № 1 про заставу транспортного засобу марки "Fiat", модель "Dobo Cargo", рік випуску 2008, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , згідно договору застави б/н від 12.08.2008 з Публічним акціонерним товариством "Приватбанк", а тому, за твердженням позивача, грошові кошти, отримані від продажу даного автомобіля, були перераховані на рахунок відповідача помилково.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 по справі № 910/9960/19 позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження у справі для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). Встановлено строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

29.08.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" зазначає про те, що будь-яких господарських правовідносин між позивачем та відповідачем не виникало; згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №45413880 відповідно до постанови від 26.10.2018 закінчене у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду; матеріали позовної заяви не містять витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, отриманого під час виконавчого провадження; до позовної заяви не додано будь-яких доказів наявності заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк"; крім того, позовні вимоги не містять жодного-нормативно правового обґрунтування, у зв`язку з чим відповідач вважає позов без підставним та просить у його задоволенні відмовити.

Ухвалою від 30.09.2019 суд постановив здійснювати розгляд справи № 910/9960/19 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 24.10.2019.

Ухвалою від 24.10.2019 підготовче засідання у справі відкладено на 13.11.2019, запропоновано позивачу надати додаткові докази.

У підготовче засідання 13.11.2019 прибули представники сторін та надали пояснення.

Представник позивача подала клопотання про долучення доказів на виконання ухвали суду від 24.10.2019.

За наслідками судового засідання 13.11.2019 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судовому засіданні 04.12.2019.

У зв`язку з надходженням повідомлення про замінування будівлі суду розгляд справи 04.12.2019 не відбувся. Відповідною ухвалою розгляд справи був призначений на 05.12.2019.

Під час судового засідання представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позовній заяві.

Представник Товариства в свою чергу проти позову заперечував, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в письмовому вигляді та містяться в матеріалах справи.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.12.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений частиною 6 статті 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись із даним позовом до суду, ВДВС зазначає, що у Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 45413880 з примусового виконання наказу № 52/9/20-10 від 21.06.2010, який виданий Господарським судом міста Києва про примусове стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічна компанія "Чистий світ" на користь ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" борг у розмірі 46 743,66 грн.

Відповідно до ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 26.10.2014, чинній на момент відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем Андрійко Є.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45413880 від 13.11.2014.

Державним виконавцем, з метою встановлення відомостей про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, направлено запити до Державної фіскальної служби України від 08.02.2017, 18.03.2018, 05.04.2017, 13.04.2017, 20.09.2017, 27.09.2017, 12.10.2017, 30.11.2017, 14.02.2018, 16.05.2018.

Державним виконавцем до фінансових установ, неодноразово направлялися платіжні вимоги №45413880/2, щодо списання коштів з рахунку боржника. Згідно відміток кошти на рахунках боржника відсутні.

Зважаючи на відсутність коштів на рахунках боржника, державним виконавцем вчинено заходи щодо розшуку, вилучення, опису та арешту майна, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 5 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до частини 1, 2 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Так, 24.04.2018 на адресу ДП «Сетам» направлена заявка на реалізацію арештованого майна, а саме - транспортного засобу марки: FIAT, модель: DOBLO CARGO, рік випуску: 2008, Сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 .

Згідно повідомлення ДП «Сетам» заявка від 24.04.2018 прийнята до виконання, арештоване майно виставлено на електронні торги, дата публікації 01.06.2018 лот №283719, дата проведення аукціону 21.06.2018.

До ВДВС надійшов Протокол №344667 від 12.07.2018 про проведення електронних торгів, згідно з яким переможцем стала ОСОБА_1 .

17.07.2018 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти від реалізації арештованого майна у розмірі 83 905,25 грн.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувана;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Так, згідно платіжного доручення № 9709 від 07.08.2018 кошти у розмірі 46 743,66 грн. перераховано на рахунок на р/р № НОМЕР_3 в AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО 380805, код за .

Як зазначає ВДВС у своїй позовній заяві, надалі під час перевірки матеріалів виконавчого провадження ВП № 45413880, яка відбулась 08.01.2019, виявлено, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна значиться запис № 1 про заставу транспортного засобу марки: FIAT, модель: DOBLO CARGO, рік випуску: 2008, Сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 , згідно договору застави № Б/Н від 12.08.2008 року ПАТ КБ «Приват Банк».

На підставі вищезазначеного, 01.03.2019 Подільським РВДВС у м. Київ ГТУЮ у м. Києві ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» направлено претензію про повернення коштів у розмірі 46 743,66 грн. на рахунок відділу ГУДКС України у м. Києві, № 0901 у Держказначейська служба України, м. Київ, ЗКПО 34482497, МФО 820172, одержувач: Подільський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, які були помилково перераховані згідно платіжного доручення № 9709 від 07.08.2018, на рахунок р/р № НОМЕР_3 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», МФО 380805, код за , так як транспортний засіб марки: FIAT, модель: DOBLO CARGO, рік випуску: 2008, Сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 , згідно договору застави № Б/Н від 12.08.2008 року належить АТ КБ «Приват Банк» (вих.№813). Претензію отримано представником за дорученням ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» 04.03.2019, проте, станом на дату подання позовної заяви до суду, від ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не надходило жодної відповіді, щодо заявлених вимог у надісланій претензії, грошових коштів не повернуто, що зумовило звернення із даним позовом до суду.

У своїх письмових поясненнях Товариство зазначає, що Подільським РВДВС грошові кошти були перераховані на користь ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" в межах виконавчого провадження, відкритого за заявою ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" щодо примусового виконання наказу № 52/9/20- 10 від 21.06.2010, який видав Господарський суд м. Києва, про стягнення з ТОВ "Чистий Світ" на користь ТОВ "Райффайзен Банк Аваль" боргу у розмірі 46 743,66 грн. Окрім того згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження № 45413880 відповідно до постанови від 26.10.2018 закінчене у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду (роздруківка додається). Також слід звернути увагу, що в доданих до позовної заяви матеріалах наявні витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, отримані після закриття виконавчого провадження № 45413880, в яких наявна інформація щодо обтяження транспортного засобу на користь ПАТ "КБ "Приватбанк". Проте витяг з ДРОРМ, отриманий під час виконавчого провадження такої інформації не містить. До позовної заяви не додано будь-яких належних та допустимих доказів щодо наявності заборгованості перед ПАТ "КБ "Приватбанк". Також представник відповідача наголосив на тому, що у позовній заяві Подільського РВДВС відсутнє будь-яке нормативно-правове обґрунтування позовних вимог, зокрема не вказано норму матеріального права, яка б пояснювала зміст порушеного права Подільського РВДВС.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Так, відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Цей вид зобов`язань породжується наявністю таких юридичних фактів: 1) особа набула або зберегла у себе майно за рахунок іншої особи; 2) правові підстави для такого набуття (збереження) відсутні або згодом відпали.

Вказані обставини входять до предмету доказування у справі, що в силу вимог частини 1 статті 74 ГПК України покладає на позивача обов`язок довести, зокрема факт набуття відповідачем грошових коштів.

Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Межі розгляду справи судом визначені статтею 14 ГПК України, згідно із якою суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 86 ГПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом на підставі наданих позивачем документів, Подільським РВДВС грошові кошти були в розмірі 46 743,66 грн перераховані на користь ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" в межах виконавчого провадження ВП 45413880, відкритого за заявою ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" щодо примусового виконання наказу № 52/9/20- 10 від 21.06.2010, виданого Господарським судом міста Києва, про стягнення з ТОВ "Чистий Світ" на користь ТОВ "Райффайзен Банк Аваль" боргу у розмірі 46 743,66 грн.

На підтвердження проведення вказаної операції в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 9709 від 07.08.2018, з якої вбачається, що у графі «Призначення платежу» вказано «перерахування боргу з ТзОВ Екологічна компанія Чистий Світ зг. в/д № 52/9/20-10 від 21.06.2010р. зг. розп № 45413880/2 (Без ПДВ)».

Суд відзначає, що реквізит платіжного документа «Призначення платежу» заповнюється платником та є обов`язковим при оформленні платіжних документів на безготівковий переказ грошових коштів, як то перебачено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постанова Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги встановлений та не спростований сторонами факт того, що спірні грошові кошти в розмірі 46743,66 грн були скеровані ВДВС на користь Товариства як погашення боргу за виконавчим документом, що перебував на виконанні у позивача з ініціативи відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати такі грошові кошти помилково перерахованими на користь Товариства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено за допомогою належних та достатніх доказів наявності підстав, з якими законодавець передбачає можливість стягнення з Товариства 46 743,66 грн, як помилково перерахованих грошових коштів, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" про стягнення 46 743,66 грн - відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом позову, покладаються на Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14.02.2020.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ