ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.12.2019 Справа №905/2037/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Калітіної К.А.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Сіал Джет Україна», м.Запоріжжя, ,

до відповідача, Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, м.Покровськ Донецької області, ,

про стягнення 71757,43 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Сіал Джет Україна», м.Запоріжжя, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №01/2019/ДП-КЛ від 28.10.2019 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, м.Покровськ Донецької області, про стягнення 71757,43грн., у тому числі:

- 61224,26грн. сума основного зобов`язання на підставі договору №12/01-3 від 12.01.2016;

- три проценти річних у сумі 3265,85 грн. та інфляційні витрати у сумі 7267,32 грн. на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2037/19 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 30.10.2019 прийнято позовну заяву №01/2019/ДП-КЛ від 28.10.2019 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2037/19; визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 26.11.2019; встановлено строк позивачу для надання відповідно до ст.ст.166, 251 Господарського процесуального кодексу України відповіді на відзив до 26.11.2019; встановлено строк відповідачу для надання відповідно до ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу України відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 19.11.2019, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на укладання договору №12/01-3 від 12.01.2016 з відповідачем, невиконання останнім за ним своїх грошових зобов`язань в частині повної оплати вартості отриманого ним товару, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування 3% річних, інфляційних витрат.

На підтвердження викладених обставин позивач надав розрахунок позовних вимог, а також у копіях: договір №12/01-3 від 12.01.2016, специфікації від 13.03.2017, від 07.04.2017, від 12.05.2017, від 20.06.2017; видаткові накладні №1328 від 07.04.2017, №1572 від 25.04.2017, №1872 від 19.05.2017, №2344 від 20.06.2017, №2465 від 03.07.2017, реєстр документів АТ «МЕТАБАНК» м.Запоріжжя з 01.04.2017 по 28.10.2019 по особовому рахунку позивача, акт звірки взаємних розрахунків станом на 22.07.2019, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Сіал Джет Україна» №33 від 18.01.2018 на адресу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та №128 від 28.03.2019, опис вкладення у цінний лист №846 датований 19.01.2018, фіскальний чек від 19.01.2018, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладення у цінний лист датований 02.04.2019, фіскальний чек від 02.04.2019., накладна №402 від 02.04.2019, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, документи, що підтверджують правовий статут підприємства позивача та документи на підтвердження повноважень представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.258, 525, 526, 530, 549, 550, 590, 625, 691, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 231, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.4, 129, 162, 164, 171, 172, 180 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно приписів ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.11.2019 по 24.12.2019.

Відповідачем відзив суду не надано.

Враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також забезпечення з боку суду можливості учасникам процесу для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

12.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Сіал Джет Україна» (постачальник) та Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» (покупець) укладено договір №12/01-3.

Оцінивши зміст зазначеного договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Таким чином в силу статті 265 Господарського кодексу України, статті 712 і 655 Цивільного кодексу України, пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити товар, на умовах, викладених в даному договору.

Згідно п.1.2 договору найменування товару, його номенклатура, технічні характеристики вказуються в специфікаціях. Кожна специфікація з моменту її підписання є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.2.1 договору поставка товару здійснюється в строки і на умовах, визначених в специфікаціях.

В п.2.3 договору сторони встановили, що право власності на товар переходить до покупця після підписання накладної (акта приймання-передачі), після чого товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем.

Ціна на товар визначається у відповідності з специфікаціями (п.3.1 договору).

За змістом п.3.2 договору розрахунки за поставлений по даному договору товар проводяться в національній валюті України шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника в строк, обумовлені в специфікаціях.

Пунктом 3.3 договору сторонами встановлено, що загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невід`ємною частиною даного договору. У випадку відхилення кількості фактично поставленої продукції від погодженої до поставки кількості, загальна сума договору, змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції із розрахунку її ціни, вказаної у відповідних специфікацій до договору.

Відповідно до п.9.1 даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а по взаєморозрахунках - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору №12/01-3 від 12.01.2016 сторонами підписано специфікації від 13.03.2017, від 07.04.2017, від 12.05.2017, від 20.06.2017, якими погоджено умови поставки, а саме: найменування товару, технічні зарактеристики, кількість, одиницю виміру, вартість за одиницю та його загальну вартість.

Специфікацією від 13.03.2017 до договору №12/01-3 від 12.01.2016 сторони обумовили поставку на загальну суму 29208,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість, а саме: 1) кільце СДУ Р 22,5*027*25 RO 023*027*25 у кількості 1000 шт. на суму 440,00 грн. без ПДВ, 2) кільце NBR 13,5*2,5 O-Ring у кількості 1000 шт. на суму 335,20 грн. без ПДВ., 3) кільце NBR 11,5*2,5 O-Ring у кількості 1000 шт. на суму 150,40 грн. без ПДВ., 4) кільце захисне ECOFLON 1 23*27*1 ST08 у кількості 1000 шт. на суму 7700,00 грн. без ПДВ., 5) кільце захисне ECOFLON 1 14*18*1 ST08 у кількості 1000 шт. на суму 7700,00 грн. без ПДВ., 6) кільце захисне ECOFLON 1 12*16*1 ST08 у кількості 1000 шт. на суму 7700,00 грн. без ПДВ; умови оплати: 100% передплата (п.1); умови поставки: поставка здійснюється на умовах EXW - склад постачальника м.Запоріжжя, у відповідності до Правил «Інкотермс - 2010» (п.2); строк поставки: протягом 3-5 робочих днів з моменту 100% передоплати (п.3).

Специфікацією від 07.04.2017 до договору №12/01-3 від 12.01.2016 сторони обумовили поставку на загальну суму 23934,96 грн. з урахуванням податку на додану вартість, а саме: 1) «манжета»/PU-green/U203-G95 100*125*10*5 ГОСТ 22704-77 креслення у кількості 12 шт. на суму 3550,20 грн. без ПДВ; 2) «манжета»/PU-green/U203-G95 170*200*12*6 ГОСТ 22704-77 креслення у кількості 24 шт. на суму 16395,60 грн. без ПДВ; умови оплати: 100% передплата (п.1); умови поставки: поставка здійснюється на умовах EXW - склад постачальника м.Запоріжжя, у відповідності до Правил «Інкотермс - 2010» (п.2); строк поставки: протягом 3-5 днів з моменту 100% передоплати (п.3).

Специфікацією від 12.05.2017 до договору №12/01-3 від 12.01.2016 сторони обумовили поставку на загальну суму 7384,32 грн. з урахуванням податку на додану вартість, а саме: 1) манжета/ущільнення штока PU-green/U203-G95 105*125*10 S06-P у кількості 12 шт. на суму 5203,20 грн. без ПДВ; 2) манжета/ущільнення штока PU-green/U203-G95 70*85*9 S06-P у кількості 4 шт. на суму 950,40 грн. без ПДВ; умови оплати: 100% передплата (п.1); умови поставки: поставка здійснюється на умовах EXW - склад постачальника м.Запоріжжя, у відповідності до Правил «Інкотермс - 2010» (п.2); строк поставки: протягом 1-2 днів з моменту 100% передоплати (п.3).

Специфікацією від 20.06.2017 до договору №12/01-3 від 12.01.2016 сторони обумовили поставку на загальну суму 49904,98 грн. з урахуванням податку на додану вартість, а саме: 1) «манжета»/«PU-green/U203-G95 100*125*10*5 ГОСТ 22704-77 креслення» у кількості 12 шт. на суму 3550,20 грн. без ПДВ, 2) «манжета»/«PU-green/U203-G95 170*200*12*6 ГОСТ 22704-77 креслення» у кількості 24 шт. на суму 16395,60 грн. без ПДВ, 3) «манжета»/«PU-green/U203-G95 130*160*12*6 ГОСТ 22704-77 креслення» у кількості 12 шт. на суму 5274,65 грн. без ПДВ, 4) «манжета»/«PU-green/U203-G95 90*115*10*5 ГОСТ 22704-77 креслення» у кількості 12 шт. на суму 2742,00 грн. без ПДВ, 5) «ущільнення штоку»/«PU-green/U203-G95 80*100*10 S06-P» у кількості 12 шт. на суму 4786,68 грн. без ПДВ, 6) «ущільнення штоку»/«PU-green/U203-G95 70*85*9 S06-P» у кількості 8 шт. на суму 1900,80 грн. без ПДВ, 7) «ущільнення штоку»/«PU-green/U203-G95 105*125*10 S06-P» у кількості 16 шт. на суму 6937,60 грн. без ПДВ; умови оплати: 100% передплата (п.1); умови поставки: поставка здійснюється на умовах EXW - склад постачальника м.Запоріжжя, у відповідності до Правил «Інкотермс - 2010» (п.2); строк поставки: протягом 3-5 днів з моменту 100% передоплати (п.3).

Позивачем поставлено відповідачу за видатковими накладними, що підписано з обох сторін:

- №1328 від 07.04.2017 товар згідно специфікації від 07.04.2017 на загальну суму 23 934,96грн. з урахуванням податку на додану вартість;

- №1572 від 25.04.2017 товар згідно специфікації від 13.03.2017 на загальну суму 29 208,00грн. з урахуванням податку на додану вартість;

- №1872 від 19.05.2017 товар згідно специфікації від 12.05.2017 на загальну суму 7 384,32грн. з урахуванням податку на додану вартість;

- №2344 від 20.06.2017 на загальну суму 10 606,08грн. з урахуванням податку на додану вартість та №2465 від 03.07.2017 на загальну суму 39 298,90грн. з урахуванням податку на додану вартість товар згідно специфікації від 20.06.2017, разом на загальну суму 49 904,98грн.

Загальна вартість поставленого товару дорівнює 110432,26грн. з урахуванням податку на додану вартість.

Доказів наявності заперечень щодо кількості переданого товару, а також порядку передачі та інших зауважень суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм та дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що надані позивачем видаткові накладні є належним доказом здійснення передачі відповідачу товару та прийняття його останнім в межах договору №12/01-3 від 12.01.2016.

Зазначені обставини у порядку статей 73-78 Господарського процесуального кодексу України не спростовано.

Отже, за викладених обставин, позивачем належним чином доведено факт виконання обов`язку щодо передачі товару у відповідності до норм статті 664 Цивільного кодексу України та умов, визначених означеним договором.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України ).

Як зазначалось вище, відповідно до п.1 специфікацій від 13.03.2017, від 07.04.2017, від 12.05.2017, від 20.06.2017 умови оплати: 100% предоплата.

Враховуючи викладене, правочином не встановленого певного строку виконання зобов`язань з оплати отриманого товару.

Виходячи з даних, що містить реєстр документів АТ «МЕТАБАНК» м.Запоріжжя з 01.04.2017 по 28.10.2019 по особовому рахунку позивача, відповідачем проведено перерахування коштів 11.05.2017 у сумі 29 208,00грн. із призначенням платежу: «предоплата за кільце СДУ Р та інш, згідно рах.№1069 від 13.03.2017, дог №12/01-3 від 12.01.2016» та 05.07.2017 у сумі 20 000,00грн. із призначенням платежу: «предоплата за манжету та ін, згідно рах.№2557 від 15.06.2017, дог №12/01-3 від 12.01.2016».

Дослідив призначення платежу поряд із змістом вказаних вище первинних документів приведене перерахування коштів 11.05.2017 є оплатою товару після його прийняття за видатковою накладною №1572 від 25.04.2017 згідно специфікації від 13.03.2017 на загальну суму 29 208,00грн. (окрім іншого перша також містить посилання на рахунок №СДУ00001069 від 13.03.2017);

перерахування коштів 05.07.2017 - оплатою товару після його прийняття за видатковою накладною №2344 від 20.06.2017 на загальну суму 10 606,08грн. (містить посилання на рахунок №СДУ00002557 від 15.06.2017) та в залишковій частині 9 393,92грн. оплатою поставленого товару за видатковою накладною №2465 від 03.07.2017 (містить посилання на рахунок №СДУ00002557 від 15.06.2017) на загальну суму 39 298,90грн. (містить посилання на рахунок №СДУ00002557 від 15.06.2017) згідно специфікації від 20.06.2017.

З огляду на таке, постачання спірного товару без отримання передплати обумовленої договором свідчить про виконання господарських операцій за цими первинними документами самостійно, ініціативно та на власний ризик.

Разом з тим, відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст.692 Цивільного кодексу України).

Приписами ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначено, ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок покупця оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, виконання обов`язку визначено у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, при цьому, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проаналізував наведені норми чинного законодавства у сукупності, суд дійшов висновку, що обов`язок негайного виконання оплати товару після отримання випливає з приписів ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, а отже момент, що обумовлює зобов`язання відповідача здійснити повний розрахунок за поставлений товар є таким, що настав, зокрема, в частині оплати товару за видатковою накладною №1328 на суму 23 934,96грн. - 07.04.2017, за видатковою накладною №1872 на суму 7 384,32грн. - 19.05.2017, за видатковою накладною №2465 в частині залишку в сумі 29 904,98грн. - 03.07.2017.

Проте, як слідує з обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, грошове зобов`язання покупця перед постачальником не виконано у сумі 61 224,26 грн..

Доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми основного зобов`язання на підставі договору №12/01-3 від 12.01.2016 підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме в сумі 61 224,26грн.

Прострочення відповідачем грошового зобов`язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов`язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов`язку щодо сплати відповідних сум.

За розрахунком позивача загальна сума інфляційних витрат у розмірі 7 267,32грн. нарахована за період з лютого 2018 по серпень 2019 (включно) на загальну суму заборгованості 61 224,26 грн., фактично без врахування індексу інфляції за липень 2018.

В частині нарахування інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань слід виходити з наступного.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Як встановлено судом, позивачем у своєму розрахунку інфляційних втрат не враховано індекс інфляції за липень 2018, у якому згідно офіційних даних Державного служби статистики України дорівнював - 99,3%.

Відтак, розрахунок інфляційних витрат у визначений період, без врахування всіх індексів інфляції у заявлені період, є неправильним і не може бути прийнятий судом.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», у межах визначеного позивачем періоду з лютого 2018 по серпень 2019, оскільки входить до загального часу прострочення виконання за вказаними вище грошовими зобо`вязаннями, суд дійшов висновку про дійсний розмір цих вимог в сумі 6 790,53 грн.

Одночасно позивачем заявлено до стягнення 3% річних з простроченої суми - 61224,26 грн. за період з 18.01.2018 по 28.10.2019 в розмірі 3265,85 грн.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних, з урахуванням встановленого вище, за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку, що останній не суперечить дійсним обставинам справи та дорівнює заявленому розміру.

З огляду на наведене, виходячи з системного аналізу наведених норм та обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних витрат, а саме у сумі 6 790,53грн. та 3% річних у розмірі 3 265,85грн.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, 233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Сіал Джет Україна», м.Запоріжжя, до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, м.Покровськ Донецької області, про стягнення заборгованості у загальній сум 71757,43грн., у тому числі: основної суми боргу 61224,26 грн., інфляційних витрат в сумі 7267,32грн. та 3% річних в сумі 3265,85 грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (85310, Донецька область, м.Покровськ, м.Родинське, вул.Перемоги, буд.9, , банківські реквізити не вказано) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Сіал Джет Україна» (69006, м.Запоріжжя, вул.В.Лобановського, буд.22, , IBAN: НОМЕР_1 в АТ «МетаБанк», м.Запоріжжя) 71280,64грн., у тому числі 61224,26грн. сума основного боргу, 6790,53грн. інфляційних втрат, 3265,85грн. 3% річних, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1908,24грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 24.12.2019 ухвалено рішення (вступна та резолютивна частини).

6. Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

7. Повний текст рішення складено 02.01.2020.

Суддя О.В. Кротінова