ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3165/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/3165/19

за позовом: Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Армійська, 11)

до відповідача: Державного підприємства "Хлібна база № 77" Державного агентства резерву України (67200, Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка)

про стягнення 10 633,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

25.10.2019р. Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Хлібна база № 77" Державного агентства резерву України, в якій просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 10 633,33 грн та судовий збір.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 19.09.2019р. у справі №916/1826/19 позов Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України було задоволено та стягнуто з Державного підприємства "Хлібна база №77" Державного агентства резерву України заборгованість у сумі 200 000 грн, штраф у сумі 20 000 грн та пеню у сумі 106, 40 грн, а також судовий збір - 3301,60 грн.

Як зазначає позивач, під час розгляду справи №916/1826/19 судом було здійснено власний розрахунок пені та встановлено, що сума пені за вказаний позивачем період стягнення з 01.05.2019р. 25.06.2019р. складає 10 739,73. Водночас, оскільки позивачем було заявлено до стягнення пеню виключно у сумі 106, 40 грн, позов в частині стягнення пені було задоволено у вказаній сумі. За таких обставин, позивач звернувся з позовом про стягнення решти суми пені за період з 01.05.2019р. 25.06.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.10.2019р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3165/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 30.10.2019р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу та отримана останнім 13.11.2019р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.32).

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримана останнім 12.11.2019р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.31).

Згідно з ч.5, 7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву .

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідачі своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалися, жодних заперечень проти позову не надали, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом при розгляді справи №916/1826/19, 08.11.2018р. між ДП Охтирський КХП (позикодавець) та ДП Хлібна база 77 (позичальник) укладено договір про надання позики (поворотної фінансової допомоги) № 30, де Позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбаченим цим договором.

08 лютого 2019 року між Державним підприємством Охтирський комбінат хлібопродуктів Державного агентства резерву України (позикодавець) та Державним підприємством Хлібна база № 77 Державного агентства резерву України (позичальник) укладено додаткову угоду № 1 до договору № 30 про надання позики (поворотної фінансової допомоги) від 08.11.2018 р., п.п. 1, 2 якої сторони виклали п. 3.1 договору № 30 від 08.11.2018 р. у наступній редакції: поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 30 квітня 2019 року; ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору про надання позики (поворотної фінансової допомоги) № 30 від 08.11.2018 р.

Судом у справі №916/1826/19 також встановлено, що Державне підприємство Охтирський комбінат хлібопродуктів Державного агентства резерву України на виконання умов вказаного договору перерахувало Державному підприємству Хлібна база № 77 Державного агентства резерву України суму фінансової допомоги в розмірі 200000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученнями № 1427 від 09.11.2018р.

При цьому за умовами п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1) відповідач зобов`язався повернути кошти фінансової допомоги на поворотній основі ДП Охтирський комбінат хлібопродуктів Державного агентства резерву України до 30 квітня 2019 року, однак, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, у встановлений строк не виконав зобов`язання щодо повернення отриманої позики, у зв`язку з чим у останнього існує невиконане зобов`язання щодо повернення позивачу отриманої позики в розмірі 200000,00 грн. Докази сплати відповідачем цієї суми в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.2 договору за порушення строків повернення поворотної фінансової допомоги, встановленого в п. 3.1 даного договору, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 10% відсотків від загальної суми поворотної фінансової допомоги та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Як встановлено судом, розмір пені за обраний позивачем період складає:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
20000001.05.2019 - 25.06.2019560.096 %10739.73
В рамках справи №916/1826/19 позивачем було заявлено, а рішенням Господарського суду Одеської області від 19.09.2019р. відповідно задоволено вимоги Державного підприємства Охтирський комбінат хлібопродуктів про стягнення пені у сумі 106,40 грн.

Враховуючи, що вимоги про стягнення пені у розмірі 10633,33 грн. (10739.73 - 106,40) в рамках справи №916/1826/19 не заявлялися, що є правом позивача з огляду на принципи диспозитивності та змагальності судового процесу, та не розглядалися, суд вважає вимоги позивача про стягнення пені у сумі 10633,33 грн в межах справи №916/3165/19 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921,00 грн, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Хлібна база № 77 Державного агентства резерву України (67200, Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка; ) на користь Державного підприємства Охтирський комбінат хлібопродуктів Державного агентства резерву України (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Армійська, 11; ) пеню за прострочення виконання зобов`язання в сумі 10 633 /десять тисяч шістсот тридцять три/грн. 33 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська