РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019Справа № 910/6325/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за первісним позовом Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення
доФізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича
простягнення 348 413 грн 32 коп.
за зустрічним позовомФізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича
доУкраїнського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення
провизнання недійсним договору оренди та застосування наслідків недійсності правочину
Представники сторін:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): Косих С.І. - представник за довіреністю
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним): Додух О.О. - представник за довіреністю
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним): Бовдрич О.М.
від третьої особи - Романюк С.П. - директор

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення з вимогами до Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича про стягнення 348 413 грн 32 коп. заборгованості за договором оренди від 11.02.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивачем нараховано 219 133 грн 22 коп. заборгованості з орендної плати, 17 705 грн 10 коп. заборгованості за використання електроенергії, 7 175 грн 00 коп. заборгованості за послуги водопостачання, водовідведення та користування вбиральнею та 104 400 грн 00 коп. заборгованості за використання прилеглої до об`єкту території.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019, на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху.

05.06.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на підтвердження усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 відкрито провадження у справі № 910/6325/19, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.07.2019.

05.07.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.07.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 08.07.2019 суд не прийняв до розгляду заяву відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо" через недоцільність та оголосив перерву до 15.08.2019.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 суд викликав відповідача у підготовче засідання на 15.08.2019.

У підготовчому засіданні 15.08.2019 судом оголошено перерву до 15.08.2019.

08.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича з вимогами до Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення про визнання недійсним договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 та застосування наслідків недійсності правочину.

Як вбачається з витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказана зустрічна позовна заява була передана на розгляд судді Плотницькій Н.Б. 27.08.2019.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог Фізична особа-підприємець Бовдрич Олександр Миколайович посилається на те, що на момент укладення між Українським союзом об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем (орендар) договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016, відповідно до якого орендодавець передав орендарю у тимчасове платне користування приміщення загальною площею 142 кв.м. розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, орендодавець не був власником зазначеного приміщення, а отже договір має бути визнаний недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у справі № 910/6325/19 суд постановив відкрити провадження у справі та об`єднати зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича з вимогами до Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення про визнання недійсним договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 та застосування наслідків недійсності правочину в одне провадження з первісним позовом Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення з вимогами до Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича про стягнення 348 413 грн 32 коп. заборгованості за договором оренди від 11.02.2016.

29.08.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшла заява про витребування доказів та заперечення на заяву відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) про залучення до участі у справі третьої особи.

29.08.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 29.08.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2019 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тісо", у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 19.09.2019.

13.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшов відзив на позовну заяву.

16.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшло клопотання про витребування додаткових доказів.

18.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшли докази надсилання на адресу третьої особи копії первісної позовної заяви з додатками.

19.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшла відповідь на відзив та докази надсилання на адресу третьої особи копії зустрічної позовної заяви з додатками.

У підготовчому засіданні 19.09.2019 судом оголошено перерву до 26.09.2019.

24.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшли заперечення на відповідь на відзив.

26.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

26.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

26.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення.

У підготовчому засіданні 26.09.2019 суд, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.10.2019.

30.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшло клопотання про долучення доказів.

11.10.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшла відповідь на пояснення третьої особи та додаткові пояснення.

24.10.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшли письмові пояснення.

У судовому засідання 24.10.2019 судом оголошено перерву до 14.11.2019.

13.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшло клопотання про долучення доказів понесення судових витрат.

У судовому засіданні 14.11.2019 судом оголошено перерву до 21.11.2019.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 суд викликав позивача та третю особу у судове засідання на 21.11.2019.

20.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 21.11.2019 судом оголошено перерву до 09.12.2019.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 суд викликав позивача та третю особу у судове засідання на 09.12.2019.

04.12.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надійшли пояснення, додаток до клопотань про відкладення розгляду справи та заява про зупинення провадження у справі, у зв`язку із незаконною реєстрацією внесення змін до установчих документів позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) в частині зміни керівництва юридичної особи, зміни місцезнаходження та внесення змін до статуту.

У судове засідання 09.12.2019 з`явилися представники сторін та третьої особи та надали пояснення.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) підтримав подане через відділ діловодства суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні вказаного клопотання через необґрунтованість та з огляду на те, що обставини, зазначені у клопотанні про зупинення, не впливають на встановлення фактичних обставин необхідних для вирішення спору по суті.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надав пояснення по суті справи, відповідно до яких у повному обсязі підтримав заявлені первісні позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог заперечив та просить суд відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечив проти заявлених первісних позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, та просить суд відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі, та підтримав заявлені зустрічні позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 09.12.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 між Українським союзом об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (орендодавець за договором) та Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем (орендар за договором) укладено договір оренди приміщення цегляно-металевого навісу (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування в належному технічному стані приміщення цегляно-металевого навісу, загальною площею 142 кв.м. (одне приміщення 105 кв.м. з окремим входом і трьома кімнатами всередині приміщення та друге приміщення 37 кв.м. з окремим входом), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А.

Відповідно до пункту 2.1. договору об`єкт надається орендарю для організації робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів та інших транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3.1. договору передача об`єкту в оренду здійснюється за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору, підписується одночасно з договором та свідчить про фактичну передачу об`єкта в оренду (додаток № 1 до договору).

За умовами пункту 3.2. договору після підписання акту прийому-передачі орендодавець надає орендарю доступ до об`єкту.

Пунктом 4.1. договору визначено, що об`єкт надається в оренду з 15.02.2016 по 15.02.2017 включно.

За умовами пункту 5.1. договору за користування об`єктом орендар сплачує не пізніше 25 числа попереднього місяця за наступний місяць орендну плату в сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн в місяць в т.ч. ПДВ 1 416 грн 67 коп. станом на 15.02.2016.

Згідно з пунктом 5.2. договору в разі якщо індекс інфляції за поточний місяць більше одиниці розмір орендної плати за наступний місяць визначається шляхом коригування місячної орендної плати на цей індекс інфляції.

Відповідно до пункту 5.5. договору орендар додатково сплачує орендодавцю за використану електроенергію, послуги водопостачання та водовідведення, пов`язані з використанням об`єкту, на підставі показників лічильників, згідно виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 5 числа поточного місяця за попередній місяць. В разі, якщо водопостачання та водовідведення не буде заведено на об`єкт, орендар сплачує щомісяця за користування водою та водовідведенням 50 грн 00 коп.

Згідно з пунктом 5.6. договору орендар додатково сплачує орендодавцю за інші комунальні послуги (прибирання території, вивіз сміття тощо), якщо такі були надані орендодавцем.

Пунктом 5.7. договору встановлено, що оренда додатково сплачує орендодавцю за використання прилеглої до об`єкту території (земельної ділянки) площею 100 кв.м. для стоянки автомобілів з розрахунку 8 грн за один квадратний метр в місяць згідно виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 5 числа поточного місяця за попередній місяць.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 відповідно до акту прийому-передачі )додаток № 1 до договору оренди) орендодавець передає, а орендар приймає в належному технічному стані приміщення цегляно-металевого навісу, загальною площею 142 кв.м. (одне приміщення 105 кв.м. з окремим входом і трьома кімнатами всередині приміщення та друге приміщення 37 кв.м. з окремим входом), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А.

15.02.2017 між Українським союзом об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (орендодавець за договором) та Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем (орендар за договором) укладено додаткову угоду до договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016, якою внесено зміни до тексту договору та викладено пункти 4.1., 5.5. та 5.7. в іншій редакції.

Так, відповідно до пункту 4.1. договору об`єкт надається в оренду з 15.02.2016 по 15.02.2018 включно.

Пунктом 5.5. визначено, що орендар додатково сплачує орендодавцю за використану електроенергію, послуги водопостачання та водовідведення, пов`язані з використанням об`єкту, на підставі показників лічильників, згідно виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 5 числа поточного місяця за попередній місяць. В разі, якщо водопостачання та водовідведення не буде заведено на об`єкт, орендар сплачує щомісяця за користування водою та водовідведенням 50 грн 00 коп., а починаючи з 01.04.2017, щомісяця орендар сплачуватиме за користування водою та водовідведенням 100 (сто) грн 00 коп. Також, з 01.04.2017 орендар сплачує за користування вбиральнею 150 (сто п`ятдесят) грн на місяць.

За умовами пункту 5.7. договору орендар додатково сплачує орендодавцю за використання прилеглої до об`єкту території (земельної ділянки) площею 100 кв.м. для стоянки автомобілів з розрахунку 8 (вісім) грн за один квадратний метр, а починаючи з 01.04.2017 орендар сплачуватиме за використання прилеглої до об`єкту території (земельної ділянки) площею 200 кв.м. для стоянки автомобілів з розрахунку 18 (вісімнадцять) грн за один квадратний метр в місяць згідно виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 5 числа поточного місяця за попередній місяць.

14.02.2018 між Українським союзом об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (орендодавець за договором) та Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем (орендар за договором) укладено додаткову угоду до договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016, якою внесено зміни до тексту договору та викладено пункти 4.1. в іншій редакції, відповідно до якого об`єкт надається в оренду з 15.02.2016 по 15.02.2019 року включно.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до норм частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з нормами частин 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати орендних платежів, послуг водопостачання, водовідведення та користування вбиральнею та використання прилеглої до об`єкту території у розмірі 330 308 грн 22 коп., у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла загальна заборгованість за договором у розмірі 330 308 грн 22 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати орендних платежів, послуг водопостачання, водовідведення та користування вбиральнею та використання прилеглої до об`єкту території на суму 330 708 грн 22 коп.

Стосовно заявлених вимоги про стягнення 17 705 грн 10 коп. заборгованості за використання електроенергії суд зазначає, що пунктом 5.5. договору визначено, що орендар додатково сплачує орендодавцю за використану електроенергію на підставі показників лічильників. Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження використаної відповідачем електроенергії на суму 17 705 грн 10 коп., відтак, вказана заборгованість є недоведеною, а отже не підлягає задоволенню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту неналежного виконання відповідачем обов`язку з оплати орендних платежів, послуг водопостачання, водовідведення та користування вбиральнею та використання прилеглої до об`єкту території за договором оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 та факту наявності заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором за загальний період з лютого 2016 року по травень 2019 року на суму 330 708 грн 22 коп., визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених зустрічних позовних вимог Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича до Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення про визнання недійсним договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 та застосування наслідків недійсності правочину, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог Фізична особа-підприємець Бовдрич Олександр Миколайович посилається на те, що на момент укладення між Українським союзом об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем (орендар) договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016, відповідно до якого орендодавець передав орендарю у тимчасове платне користування приміщення загальною площею 142 кв.м. розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, орендодавець не був власником зазначеного приміщення, а отже договір має бути визнаний недійсним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

У відповідності до норм статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно із статею 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що оскільки державна реєстрація права власності відповідача за зустрічним позовом на приміщення загальною площею 142 кв.м. розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А відбулась 03.04.2018, останній не мав права передавати в оренду приміщення, оскільки не був власником такого майна.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем за зустрічним позовом, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 03.04.2018 проведено державну реєстрацію права власності Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення на нежитлову будівлю загальною площею 165,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що набув право власності на спірне приміщення у 1994 році, при цьому, на той час, діючим законодавством не передбачалась обов`язкова реєстрація речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Таким чином, відсутність державної реєстрації права власності відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним) не підтверджує тієї обставини, що останній не був власником спірного приміщення та не мав права передавати вказане приміщення в оренду.

При цьому, судом відхиляються твердження позивача за зустрічним позовом стосовно того, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.06.2019 за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А відсутні відомості стосовно наявності об`єктів нерухомого майна, оскільки предметом первісного позову є стягнення з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) заборгованості за період з лютого 2016 року по травень 2019 року.

До того ж, суд відхиляє твердження третьої особи стосовно того, що вона є власником майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72, що підтверджується долученим до матеріалів справи договором купівлі-продажу майнового комплексу від 31.08.2000, оскільки позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) є власником нежитлової будівлі загальною площею 165,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А. Таким чином, майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул . Ямська, 72, та нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А є різними об`єктами нерухомого майна.

Всі інші доводи сторін не приймаються до розгляду, оскільки не входять до предмету доказування та не стосуються предмету спору.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не надано доказів наявності фактичних обставин, які б свідчили про недодержання вимог, встановлених статтею 203 Цивільного кодексу України, в момент вчинення договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016, укладеного між Українським союзом об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення та Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем, а вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення (вул. Пугачова, 17, м. Київ, 04107, ідентифікаційний код 00017437) заборгованість у розмірі 330 708 (триста тридцять тисяч сімсот вісім) грн 22 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 960 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят) грн 62 коп.

3. В іншій частині позову про стягнення з відповідача на користь позивача 17 705 грн 10 коп. заборгованості за використання електроенергії відмовити.

4. У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича до Українського союзу об`єднань, підприємств та організацій побутового обслуговування населення про визнання недійсним договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 10.01.2020

Суддя Н.Б.Плотницька