ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2584/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/2584/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТ ПРОЕКТ-2010" (65026, м. Одеса, пров. Воронцовський, буд. 13, кв. 23, )

до відповідача Управління дорожнього господарства Одеської міської ради (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 22, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6)

про стягнення 5 266 816,19грн.

Представники сторін:

від позивача: Завалькевич І.М., ордер № 175699, дата видачі : 21.10.19

від відповідача: Логовський В.В., довіреність № б/н, дата видачі : 19.09.19;

від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТ ПРОЕКТ-2010" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради про стягнення 8 080 123,86грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідача зобов`язань за договором про закупівлі за державні кошти №19 від 28.04.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2019р. провадження по справі №916/258419 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

24.09.2019р. до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.10.2019р. до участі у справі в якості третьої особи було залучено Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області.

Ухвалою суду від 04.11.2019р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів в порядку ст. 177 ГПК України.

02.12.2019р. за вх. №24853/19 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5 266 816,19грн., яка складається з неустойки по Договору № 19 від 28.04.2017 року за період з 06.07.2018р. по 05.01.2019р. у розмірі 2 723 950,14 грн., 3% річних за період з 06.07.2018 року по 09.09.2019 року у розмірі 537 392,05 грн. та інфляційних нарахувань за період з 06.07.2018 року по 09.09.2019 року у розмірі 2 005 474,00 грн.

Ухвалою суду від 03.12.2019р. підготовче засідання було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

24.09.2019р. за вх. №19527/19 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими безпідставними та просить суд в задоволення позову відмовити.

При цьому заперечуючи проти позову вказує, що 02 липня 2018 року Управлінням було повідомлено Підрядника про відмову у підписанні актів виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) за липень-вересень 2017 року, в якій, серед іншого, було зазначено, що оскільки Договір був розірваний 04.07.2017 року, то юридичні зобов`язання по Договору № 19 від 28 квітня 2017 року зняті з обліку УДКСУ у м. Одесі Одеської області; декларація про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» вилучена з державного реєстру декларацій. Окрім того, Управління дорожнього господарства ОМР зазначило, що Управлінню невідомо яка організація виконувала роботи з капітального ремонту вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі та зазначені роботи Управлінням не замовлялися.

Відмова від підписання актів виконаних робіт виключає можливість затримки їх підписання, оскільки затримка передбачає право Замовника підписати акти в майбутньому.

Водночас, якщо Замовник вже відмовився від підписання, він, з огляду на правила ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, не може змінити свою позицію та підписати зазначені документи. Затримка мала б місце у випадку, якби УДГ ОМР не повідомило Позивача про відмову від підписання актів.

За таких обставин, відповідач вважає, що передбачені Договором підстави для застосовування неустойки в даному випадку відсутні.

Крім того, всупереч вимога чинного законодавства позивач не повідомляв відповідача про готовність передати закінчені підрядні роботи та жодних листів з цього приводу не надсилав. Окрім цього, відповідач звертає увагу, що у пункті 7.7. Договору передбачені штрафні санкції саме за затримку прийняття виконаних робіт, а не за затримку у підписанні акту прийому-передачі. Проте, у позовній заяві позивач фактично ототожнює ці поняття.

Також, у письмових поясненнях від 09.12.2019р. за вх. №25468/19 відповідач вказує, що визначений Позивачем термін оплати, а саме: 06 липня 2018р., не відповідає умовам укладеного сторонами Договору. Відповідно, ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» помилково визначено дату, з якої мало б розпочинатися нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних. 06 липня 2018р. за жодних обставин не може бути датою початку нарахування вказаних санкцій, оскільки, за змістом Договору, момент оплати прив`язаний до дати підписання Сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт, які, у свою чергу, складаються та підписуються лише після завершення виконання робіт та їх прийняття. Датою завершення виконання робіт є 15 грудня 2018р.

Представник третьої особи 03.12.2019р. за вх. №24961/19 надав до суду письмові пояснення по суті спору та просив суд їх врахувати при розгляді справи.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

28 квітня 2017 року між Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» (підрядник) за результатами проведення відкритих торгів (Ідентифікатор закупівлі UA-2017-03-13-000467-a) на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» був укладений Договір №19 про закупівлю робіт (далі-Договір) за державні кошти.

Згідно п. 1.1, Договору - Підрядник бере на себе зобов`язання у 2017-2018 роках своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи, а саме «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі», а Замовник - прийняти та оплатити такі роботи в межах виділення бюджетних призначень.

Відповідно до п. 2.1. Договору - Підрядник розпочне виконання робіт з « 15» травня 2017 року і завершить виконання робіт « 15» грудня 2018 року.

Строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який складається Підрядником та погоджується Замовником та є невід`ємною частиною Договору (додаток №1).

Згідно п. 3.1 Договору - Договірна ціна робіт визначається відповідно до вимог нормативних документів України у сфері ціноутворення у будівництві із залученням бюджетних коштів на основі кошторису, що є невід`ємною частиною Договору і складає за кодом економічної класифікації (3132) - 15 170 000,00 (п`ятнадцять мільйонів сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) грн., в тому числі ПДВ: 2 528 333,33 (два мільйони п`ятсот двадцять вісім тисяч триста тридцять три гривні 33 копійки) грн.

04.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ - 2010» отримало лист за вих. № 600 від Управління дорожнього господарства Одеської міської ради про дострокове розірвання Договору з причини того, що станом на 03.07.2017 року зазначені роботи не розпочаті, у зв`язку з чим було повідомлено Головне управління державної казначейської служби в Одеській області та внесено інформацію про розірвання Договору на веб-портал Уповноваженого органу до системи Прозоро.

ТОВ «APT ПРОЕКТ-2010» звернулося до суду з позовом про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом визнання Договору №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ-2010» та Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» - діючим та зобов`язання Управління дорожнього господарства ОМР виконувати умови Договору № 19 від 28 квітня 2017 року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.11.2017року по справі № 916/2225/17 позовні вимоги ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25 січня 2018 року по справі № 916/2225/17 позовні вимоги ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» задоволено частково, а саме: 1) визнано недійсним односторонній правочин, оформлений листом Управління дорожнього господарства Одеської міської від 04.07.2017 року за вих. №600 про дострокове розірвання Договору №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року; 2) відновлено становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання Договору №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» та Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» - діючим та зобов`язано Управління дорожнього господарства ОМР виконувати умови Договору № 19 від 28 квітня 2017 року; 3) зобов`язано Управління дорожнього господарства Одеської міської ради внести відомості до електронного майданчика Уповноваженого органу про діючий Договір №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» та Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі».

Позивач вказує, що на сьогоднішній день роботи щодо «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» виконані ТОВ «АРТ ПРОЕКТ- 2010» згідно умов договору в повному обсязі.

Відповідні акти виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) за липень-вересень 2017 року, підписані та скріплені печаткою позивача, були направлені 16 травня 2018 року Позивачем на адресу Відповідача для їх підписання. Однак, 23 травня 2018 року Відповідач відмовився від отримання вищезазначених документів, про що свідчить повідомлення служби доставки документів «Спецку`рєр».

Вдруге, 01 червня 2018 року на адресу Управління дорожнього господарства Одеської міської ради були направлені супровідним листом акти виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за липень-вересень 2017 року для підписання. Однак, відповідач проігнорував повідомлення Укрпошти та не отримав поштове відправлення, таким чином вищезазначені акти та довідки повернулися на адресу відправника - ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010», що підтверджується повідомленням Укрпошти та витягом з реєстру Укрпошти.

26 червня 2018 року Управління дорожнього господарства ОМР прийняло акти та надало відповідь від 02 липня 2018 року про відмову у підписанні актів виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-№) за липень-вересень 2017 року, в якій посилається на факт, що так як Договір № 19 від 28.04.2017р. був розірваний 04.07.2017 року, то юридичні зобов`язання по Договору № 19 від 28.04.2017 року зняті з обліку УДКСУ у м. Одесі Одеській області та вилучена Декларація з державного реєстру декларацій про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі».

ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» звернулося до суду з позовом до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради про стягнення заборгованості по Договору № 19 про закупівлю за державні кошти від 28.04.2017р. у розмірі 15 170 000,00грн. та заборгованості за виконанні додаткові роботи у розмірі 3 042 654,92грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20 травня 2019 року по справі № 916/1345/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради задоволено частково, стягнуто з Управління дорожнього господарства Одеської міської ради на користь ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» заборгованості 15 170 000,00 грн. та судового збору у розмірі 227550,00грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30 липня 2019 року по справі № 916/1345/18 апеляційну скаргу Управління дорожнього господарства Одеської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 20.05.2019 р. у справі №916/1345/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2019р. касаційну скаргу Управління дорожнього господарства Одеської міської ради Управління дорожнього господарства Одеської міської ради залишено без задоволення, а Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2019р. та рішення господарського суду Одеської області від 20.05.2019р. у справі №916/1345/18 залишено без змін.

Позивач вказує, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору та існування невиконаного зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт у належній сумі є встановленими, тому вказані обставини доведенню у даній справі не підлягають.

Так, відповідно до п 7.7. Договору - «Замовник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань і у таких сумах: - за затримку прийняття виконаних робіт без відповідного обґрунтування, неустойку в розмірі 0,1% (відсотку) вартості цих робіт за кожний день затримки; - за порушення грошових зобов`язань через несвоєчасне надання документів на оплату до органів Державної казначейської служби України, неустойку в розмірі 0,3%(відсотків) річних від простроченої суми із урахуванням офіційного індексу інфляції за весь час прострочення; П. 7.8.Договору передбачає, що «Крім сплати штрафних санкцій Замовник компенсує Підряднику збитки, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором».

Так, 26 червня 2018 року Управління дорожнього господарства ОМР прийняло акти виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-№) за липень-вересень 2017 року разом з супровідним листом, в якому було зазначено строк оплати до 05 липня 2018 року.

Натомість, Відповідач надав відповідь, що Договір № 19 про закупівлю за державні кошти від 28.04.2017р. розірваний з 04.07.2017 року та юридичні зобов`язання по Договору № 19 від 28.04.2017 року зняті з обліку УДКСУ у м. Одесі Одеській області.

Проте, на момент відмови Відповідача, а саме станом на 02 липня 2018 року Договір № 19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року укладенений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ-2010» та Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» був діючим.

Отже як вказує позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, Замовник - Управління дорожнього господарства Одеської міської ради затримав прийняття виконаних робіт без відповідного обґрунтування з 06.07.2018 року по 05.01.2019 року включно.

Так, відповідно до п. 7.7. Договору, Замовник несе відповідальність за затримку прийняття виконаних робіт без відповідного обґрунтування, неустойку в розмірі 0,1% (відсотку) вартості цих робіт за кожний день затримки.

Таким чином, пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань нараховується на вартість робіт у розмірі 15 170 00,00грн. за період з 06.07.2018 року по 05.01.2019 року та становить 2 723 950,14грн.

Крім того позивачем заявлені вимоги, щодо стягнення 3% річних за період з 06.07.2018 року по 09.09.2019 року у розмірі 537 392,05 грн. та інфляційних нарахувань за період з 06.07.2018 року по 09.09.2019 року у розмірі 2 005 474,00 грн.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТ ПРОЕКТ-2010", звернулось до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 28 квітня 2017 року між Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» (підрядник) за результатами проведення відкритих торгів (Ідентифікатор закупівлі UA-2017-03-13-000467-a) на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» був укладений Договір №19 про закупівлю робіт (далі-Договір) за державні кошти.

Згідно п. 1.1, Договору - Підрядник бере на себе зобов`язання у 2017-2018 роках своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи, а саме «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі», а Замовник - прийняти та оплатити такі роботи в межах виділення бюджетних призначень.

Відповідно до п. 2.1. Договору - Підрядник розпочне виконання робіт з « 15» травня 2017 року і завершить виконання робіт « 15» грудня 2018 року.

Строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який складається Підрядником та погоджується Замовником та є невід`ємною частиною Договору (додаток №1).

Згідно п. 3.1 Договору - Договірна ціна робіт визначається відповідно до вимог нормативних документів України у сфері ціноутворення у будівництві із залученням бюджетних коштів на основі кошторису, що є невід`ємною частиною Договору і складає за кодом економічної класифікації (3132) - 15 170 000,00 (п`ятнадцять мільйонів сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) грн., в тому числі ПДВ: 2 528 333,33 (два мільйони п`ятсот двадцять вісім тисяч триста тридцять три гривні 33 копійки) грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №19 про закупівлю робіт (далі-Договір) за державні кошти щодо оплати вартості виконаних робіт ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» звернулося до суду з позовом до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради про стягнення заборгованості по Договору № 19 про закупівлю за державні кошти від 28.04.2017р. у розмірі 15 170 000,00грн. та заборгованості за виконанні додаткові роботи у розмірі 3 042 654,92грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20 травня 2019 року по справі № 916/1345/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради задоволено частково, стягнуто з Управління дорожнього господарства Одеської міської ради на користь ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» заборгованості 15 170 000,00 грн. та судового збору у розмірі 227550,00грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30 липня 2019 року по справі № 916/1345/18 апеляційну скаргу Управління дорожнього господарства Одеської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 20.05.2019 р. у справі №916/1345/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2019р. касаційну скаргу Управління дорожнього господарства Одеської міської ради Управління дорожнього господарства Одеської міської ради залишено без задоволення, а Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2019р. та рішення господарського суду Одеської області від 20.05.2019р. у справі №916/1345/18 залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з огляду на приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору та існування невиконаного зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт у належній сумі є встановленими, тому вказані обставини доведенню у даній справі не підлягають.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Під час розгляду справи, судом встановлено що відповідно до виписки по рахунку Управління дорожнього господарства ОМР за 10.09.2019р. сума заборгованості за договором № 19 про закупівлю за державні кошти від 28.04.2017р. в сумі 15 170 000грн. була сплачена відповідачем в повному обсязі.

Отже, виходячи з матеріалів справи, відповідач виконав свої зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так звертаючись з відповідним позовом до суду з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути неустойку за невиконання грошового зобов`язання, яка передбачена п.7.7 договору в сумі 2 723 950,14грн., посилаючись при цьому на положення ст. 230ГК України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

У п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У ст. 230 Господарського кодексу України також встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п 7.7. Договору - «Замовник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань і у таких сумах: - за затримку прийняття виконаних робіт без відповідного обґрунтування, неустойку в розмірі 0,1% (відсотку) вартості цих робіт за кожний день затримки; - за порушення грошових зобов`язань через несвоєчасне надання документів на оплату до органів Державної казначейської служби України, неустойку в розмірі 0,3%(відсотків) річних від простроченої суми із урахуванням офіційного індексу інфляції за весь час прострочення.

Грошове зобов`язання - це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В даному випадку спір стосується стягнення неустойки за неналежне виконання замовником його зобов`язань щодо прийняття виконаних робіт, тобто зобов`язання в даному випадку не є грошовим.

Отже виходячи з наведеного вище, суд доходить висновку про відмову в задоволення вимоги щодо стягнення неустойки за невиконання грошового зобов`язання за договором в розмірі 2 723 950,14грн., оскільки умовами договору, а саме п.7.7 договору на який як на підставу нарахування неустойки посилається позивач як в первісному позові та і в заяві про уточнення позовних вимог, передбачена можливість нарахування неустойки за негрошове зобов`язання.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань суд зазначає наступне.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. З огляду на те, що умовами спірного договору не встановлено іншого відсотку річних, відповідно сплаті підлягають саме 3% річних від простроченої суми за відповідний час прострочення грошового зобов`язання у гривневому вираженні.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості поставленого природного газу за спірний період, суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу в розмірі 537 392,05 грн., судом встановлено, що вказані розрахунки 3% річних були здійснені позивачем вірно, також вказані розрахунки відповідачем не оспорювались. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу в сумі 537 392,05 грн.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013 р., інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що факт знецінення або не знецінення грошових коштів і відповідно обґрунтованість заявлених до стягнення збитків від інфляції необхідно встановлювати на момент звернення до суду з позовом про таке стягнення.

Враховуючи викладене та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань в розмірі 2 005 474 грн., наразі встановлено, що вказаний розрахунок інфляційних втрат був здійснений позивачем невірно в частині визначення індексу інфляції та як наслідок сукупного індексу інфляції.

Так, здійснивши перерахунок інфляційних витрат за допомогою системи "Ліга Закон", судом встановлено, що загальний розмір інфляційних нарахувань який підлягає задоволенню становить 1 219 379,93грн.

При цьому суд критично ставиться до заперечень відповідача щодо періоду нарахування штрафних санкцій з огляду на наступне.

26 червня 2018 року Управління дорожнього господарства ОМР прийняло акти та надало відповідь від 02 липня 2018 року про відмову у підписанні актів виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-№) за липень-вересень 2017 року, в якій посилається на факт, що так як Договір № 19 від 28.04.2017р. був розірваний 04.07.2017 року, то юридичні зобов`язання по Договору № 19 від 28.04.2017 року зняті з обліку УДКСУ у м. Одесі Одеській області та вилучена Декларація з державного реєстру декларацій про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі».

При цьому посилаючись на факт розірвання договору, відповідач був обізнаний що Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25 січня 2018 року по справі № 916/2225/17 позовні вимоги ТОВ «АРТ ПРОЕКТ-2010» задоволено частково, а саме: 1) визнано недійсним односторонній правочин, оформлений листом Управління дорожнього господарства Одеської міської від 04.07.2017 року за вих. №600 про дострокове розірвання Договору №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року; 2) відновлено становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання Договору №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» та Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі» - діючим та зобов`язано Управління дорожнього господарства ОМР виконувати умови Договору № 19 від 28 квітня 2017 року; 3) зобов`язано Управління дорожнього господарства Одеської міської ради внести відомості до електронного майданчика Уповноваженого органу про діючий Договір №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 28 квітня 2017 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ПРОЕКТ- 2010» та Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт вул. Скісної на ділянці від вул. Ленінградської до вул. Розкидайлівської в м. Одесі».

Отже на думку суду зазначена відмова не була обґрунтованою, а була спрямовано на ухилення від свого обов`язку щодо прийняття виконаних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 853 ЦК України Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану Підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її та в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підряднику.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті й він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише в разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнано судом обґрунтованими.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а мас лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Отже, факт належного виконання ТОВ «Арт Проетк-2010» усіх зобов`язань за Договором підтверджується судовими рішеннями по справі №916/1345/18.

Як зазначалось вище 25 червня 2018р ТОВ «Арт Проект-2010» на адресу відповідача було направлено Лист №25/06 про повторне направлення Актів та установлення строку виконання зобов`язання (сплати коштів) у строк до 05.07.2018р, та враховуючи відсутність обґрунтованої відмови від підписання відповідних актів, позивачем обґрунтовано визначний початок нарахування саме з 06.07.2018р.

Що ж до послань відповідача на той факт що обов`язок по оплаті у нього виникає лише після 15.12.2018р., суд зазначає що відповідно до Календарного графіку виконання робіт, сторони погодили строки робіт, завершення яких визначено як 15.12.2017р.

Інші посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України"

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТ ПРОЕКТ-2010" є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, проте враховуючи відмову в стягненні неустойки та перерахунок інфляціях витрат, підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТ ПРОЕКТ-2010" (65026, м. Одеса, пров. Воронцовський, буд. 13, кв. 23, ) до Управління дорожнього господарства Одеської міської ради (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 22, ) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління дорожнього господарства Одеської міської ради (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 22, ) на Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТ ПРОЕКТ-2010" (65026, м. Одеса, пров. Воронцовський, буд. 13, кв. 23, ) 3% річних в сумі 537 392 (п`ятсот тридцять сім тисяч триста дев`яносто дві)грн. 05коп., інфляційні витрати в розмірі 1 219 379 (один мільйон двісті дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять)грн. 93коп. та судовий збір в сумі 26 351 (двадцять шість тисяч триста п`ятдесят одна)грн. 61коп.

3. В решіт позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 січня 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна