ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26.12.2019 р. справа № 914/2703/19

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства «Дирекція по будівництву об`єктів», Львівська область, м.Червоноград

до Приватного акціонерного товариства «Укрзахідвуглебуд», Львівська область, м.Червоноград

про стягнення 4054334,97 грн

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Дирекція по будівництву об`єктів» до Приватного акціонерного товариства «Укрзахідвуглебуд» про стягнення 4054334,97 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Як передбачено п.п.3, 5 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У тексті позовної заяви позивач стверджує, зокрема, що у 2010 році між сторонами було укладено договір оренди, на виконання якого він передав, а позивач прийняв в строкове платне користування нерухоме та рухоме майно. Як зазначає позивач, станом на 01.12.2015 р. заборгованість відповідача за договором становила 3724841,29 грн, а станом на 31.12.2018 р. 2696416,52грн (про стягнення саме цієї суми позивач і просить суд). До позовної заяви позивачем додано лише копії договору оренди з додатками та додатковими угодами і копію договору про розірвання договору оренди з додатком, проте не долучено жодних доказів, які підтверджували б сплату відповідачем орендних платежів та існування заборгованості саме в такій сумі, про яку заявляє позивач.

Також суд звертає увагу позивача на те, що в позовній заяві зазначено лише загальну суму заборгованості відповідача за договором оренди та не зроблено розрахунку суми, що стягується. Такий детальний розрахунок нарахованих та здійснених орендних платежів не долучений до матеріалів позовної заяви і окремим документом.

У зв`язку з цим, в суду у випадку прийняття такої позовної заяви до розгляду буде відсутня можливість встановити дійсний стан розрахунків між сторонами, а також з`ясувати те, яким чином здійснено розрахунок належних до сплати відповідачем сум, і визначити яким є дійсний розмір заборгованості за договором.

Згідно з п.9 ч.3 ст.162 Кодексу, позовна заява повинна містити і попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Таку ж норму містить і ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В позовній заяві позивач не вказав жодних відомостей стосовно попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити те, що форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, встановленим чинним законодавством для цих документів. Якщо законодавством встановлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам.

Так, частинами 2, 4 та 5 статті 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

При огляді матеріалів позовної заяви судом встановлено, що деякі з додатків до неї, які подані в копіях, засвідчені відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», «Пров. юрисконсульт Голота О.В.» та підпису особи, а деякі відміткою, що складається лише зі слів «Згідно з оригіналом» та підпису особи, тобто в будь-якому випадку подані в копіях докази не засвідчені належним чином, без дати засвідчення копії та за відсутності підтвердження повноважень особи, яка їх посвідчувала.

Отже, суд вважає, що позивачем не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України щодо: належного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, які підтверджують вказані обставини, та долучення наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; подання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм ГПК України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків шляхом надання суду:

посилання на докази, що підтверджують існування заборгованості відповідача в сумі 2696416,52 грн з наданням таких доказів у випадку наявності їх у позивача;

обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються;

попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя Гоменюк З.П.