ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 справа № 914/1999/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Хороз І. Б., розглянув по суті у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни, м. Львів,
до відповідача:приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», м. Київ,
про: стягнення шкоди у розмірі 313'418,40 грн, 69'952,00 грн - орендної плати, 1'495,32 грн - пені, 131,94 грн - три відсотки річних та 283,28 грн - інфляційних втрат.
За участю представників сторін:
позивача:Штинда О. В. - представник,
відповідача:не з`явився.
1. Судові процедури

1.2. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення шкоди у розмірі 313'418,40 грн, 69'952,00 грн - орендної плати, 1'495,32 грн - пені, 131,94 грн - три відсотки річних та 283,28 грн - інфляційних втрат.

1.3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.11.2019. Відповідну ухвалу суду позивач та відповідач отримали 15.10.2019 та 11.10.2019 відповідно, що підтверджується долученими до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, на яких представники сторін власноручно розписались.

1.4. 07 листопада 2019 року відповідачем подано до суду відзив на позов, яким проти позову заперечено повністю.

1.5. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався на 25.11.2019. Ухвалою суду від 25.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2019. У судовому засіданні з розгляду справи по суті розгляд справи було відкладено на 23.12.2019.

У судовому засіданні 23.12.2019 представником позивача подано до суду заяву про надання позивачу строк у 5 днів, для уточнення вимог про стягнення з відповідача судових витрат.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

1.6. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи. Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до частини 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

1.7. Відтак, суд виконавши передбачені законом завдання господарського судочинства, надавши сторонам можливість реалізувати свої права, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи закінчення строків розгляду справи по суті, вважає за необхідне розглянути спір по суті у даному судовому засіданні. У судовому засіданні 23.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. Аргументи сторін

2.1. У позовній заяві фізична особа-підприємець Стецик Богдана Василівна (Позивач у справі) вказує, що між нею та ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» укладено договір оренди (найму) нежитлового приміщення б/н від 04.05.2018. Згідно з актом приймання-передачі від 04.05.2018 Стецик Б. В. передала, а Товариство прийняло нежитлове приміщення. Сума орендної плати за один місяць складає 31'476,00 грн, що еквівалентно 1'200,00 дол. США.

12 липня 2019 року об`єкту оренди внаслідок пожежі було завдано пошкодження, що описано у висновку експерта № 28/19 від 30.08.2019. Згідно з вказаним висновком експерта, вартість відновлювального ремонту становить 313'418,40 грн, які позивач просить стягнути з відповідача на підставі п. 2.6., 2.9., 5.2.5., 5.2.7. Договору.

Окрім того, ФОП Стецик Б. В. вказує проте, що листом-попередженням про припинення договору оренди № 4716/10-19У від 24.07.2019 відповідач повідомив про те, що керуючись п. 10.4 Договору, вважає кінцевою датою оренди приміщення 05.08.2019. У відповідь, позивач листом від 02.08.2019 повідомив, що об`єкт оренди не був повернутий відповідно до умов укладеного договору, зокрема, повернення приміщення здійснюється згідно з актом приймання-передачі.

Станом на час подання позовної заяви, враховуючи неповернення об`єкта оренди, позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за два місяці - серпень, вересень 2019 року в розмірі 62'952,00 грн (31476,00 грн х 2).

Також, за неналежне виконання грошових зобов`язань, позивачем нараховано відповідачу 1'495,32 грн - пені, 131,94 грн - три відсотки річних та 283,28 грн - інфляційних втрат.

2.2. У відзиві на позов відповідач зазначає таке. Обов`язок орендаря повернути орендоване приміщення та передати його за актом приймання-передачі орендодавцеві дійсно встановлено ст. 785 ЦК України та Договором.

Зазначив, що відповідно до п. 10.4 Договору на адресу Позивача було надіслано листа повідомлення № 4716/10-19у від 24.07.2019 щодо розірвання Договору оренди з 05.08.2019 (даний факт підтверджує сам Позивач у позовній заяві та у претензії). Також, 05.08.2019 Відповідач повернув Позивачу приміщення, крім того було передано ключі від орендованого приміщення (дана обставина буде додатково доведена показами свідків, відповідно до приписів ст. 88 ГПК України та шляхом письмового опитування Позивача, як свідка, в порядку ст. 90 ГПК України). Отже, прийнявши ключі від приміщення Позивач погодився з кінцевою датою оренди.

Щодо вимоги Позивача відшкодувати вартість відновлювального ремонту у розмірі 313'418,40 грн, повідомив про те, що пошкодження орендованого приміщення сталось внаслідок пожежі, яка виникла в результаті підпалу невстановленими особами.

Факт підпалу підтверджується копією Звіту по ймовірній причині пожежі, яка виникла 12 липня 2019 року в приміщенні ПАТ «СК «Альфа Страхування» за адресою АДРЕСА_2.

Також, відповідач надав Суду копію Акту про пожежу від 12.07.2019 та копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2019 (кримінальне провадження №0003027).

Норми ст.ст. 759 - 797 ЦК України та ст.ст. 283 - 291 ГК України не містять обов`язку орендаря проводити капітальній ремонт для відновлення пошкодженого об`єкту оренди.

Відповідно до вимог ст. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5.2.4. Договору, Орендар (Відповідач) зобов`язаний нести ризик випадкового знищення або пошкодження Приміщення у випадку затримання його повернення Орендодавцю (Позивачу).

Відповідно до п. 5.2.5 Договору, Орендар (Відповідач) зобов`язаний вчасно і за свій рахунок вжити необхідних заходів для усунення аварій у Приміщенні, що виникли з вини Орендаря.

Відповідач звертає увагу на тому, що пошкодження приміщення (пожежа внаслідок підпалу) сталась в період дії Договору, обов`язку передачі Приміщення на момент пожежі у Відповідача не було, відповідно затримки повернення об`єкту оренди не було. Крім того, виникнення пожежі сталось не з вини Відповідача, а тому будь-яких законних підстав для відновлення приміщення зі сторони Відповідача немає.

3. Обставини справи

3.1. Між фізичною особою-підприємцем Стецик Богданою Василівною (надалі - Орендодавець) та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» (надалі - Орендар) укладено Договір оренди (найму) нежитлового приміщення № б/н від 04.05.2018 (надалі - Договір). За умовами цього Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 136,8 кв.м., надалі - «Приміщення» (п. 1.1. Договору).

Розділом 2 Договору встановлені умови надання в оренду приміщення і його повернення. Передача Приміщення у користування Орендарю, а також повернення Приміщення Орендодавцю здійснюється за відповідними Актами приймання-передачі, які підписуються Сторонами та є невід`ємними частинами цього Договору (Додаток №1) (п. 2.1. Договору). В момент підписання Акту прийому-передачі Приміщення Орендодавець передає Орендарю ключі від Приміщення, після чого Орендар одержує безперешкодний доступ до Приміщення. В Акті прийому-передачі Приміщення, передбаченому абзацом першим цього пункту, повинен бути зазначений технічний стан Приміщення на момент підписання Акту прийому-передачі Приміщення, а також у разі необхідності інша інформація щодо Приміщення, зокрема: перелік встановленого обладнання або розміщених меблів, інших матеріальних цінностей (за наявності), тощо (п. 2.2. Договору).

Пунктом 2.4., 2.5. Договору передбачено, що не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту закінчення строку оренди Приміщення за даним Договором, Орендар зобов`язаний повернути Приміщення Орендодавцю за Актом прийому-передачі Приміщення. З моменту підписання Сторонами, відповідно до пункту 2.4. даного Договору, Акту прийому-передачі Приміщення, останнє вважається належним чином передане (повернуте) Орендодавцю.

Згідно з п. 2.6. Договору, Приміщення повинне бути повернуте Орендодавцю в стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу Приміщення. У пункті 2.9. Договору зазначено, що у випадку допущення Орендарем значного погіршення технічного стану Приміщення, Орендар повинний відшкодувати Орендодавцю нанесені збитки, якщо не доведе, що погіршення стану Приміщення відбулося не з його вини або внаслідок упущень Орендодавця або з інших незалежних від Орендаря причин.

Сума орендної плати, яка підлягає сплаті за орендоване приміщення за один календарний місяць складає 31'476 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят шість) гривень ), що еквівалентно 1200 (одна тисяча двісті) доларів США за курсом НБУ станом на день укладення цього договору (п. 3.1. Договору). Зазначена орендна плата є базовою і сплачується Орендарем щомісячно, не пізніше 10-го числа поточного місяця, шляхом її безготівкового перерахування на поточний рахунок Орендодавця на підставі наданих Орендодавцем рахунків. Сплачена орендна плата підтверджує, що надані послуги виконані в повному обсязі та сторони претензій одна до одної не мають (п. 3.2. Договору).

Пунктом 10.1. Договору, такий набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 03.05.2020.

3.2. Згідно з актом прийому-передачі нежитлового приміщення за Договором Позивач передав, а Відповідач прийняв нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 136,8 кв.м. Пунктом 2 даного Акту вказано, що сторони підтверджують, що приміщення в цілому відповідає технічній документації, претензій та зауважень до приміщення орендар не має (а.с. 22).

3.3. 12 липня 2019 року у нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 виникла пожежа, що підтверджується Актом про пожежу (а.с. 93).

3.4. 19 липня 2019 року ФОП Стецик Б. В. повідомленням про проведення судовим експертом огляду приміщення повідомлено, що 22.07.2019 буде проведено огляд приміщення експертом для визначення розміру матеріальних збитків та пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди. Вказане повідомлення отримано відповідачем наручно про, що вчинено підпис на примірнику повідомлення позивача (а.с. 23).

3.5. ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» листом від 24.07.2019 № 4716/10-19У (а.с. 24) повідомило ФОП Стецик Б. В. про розірвання договору на підставі п. 10.4. Договору, зокрема п. 10.4. Договору передбачено, що кожна із Сторін має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей Договір, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до настання дати розірвання цього Договору.

3.6. Позивач у відповідь на лист про припинення договору оренди від 02.08.2019, (відповідач отримав наручно, про що уповноважений представник розписався та підпис скріпив печаткою товариства) повідомив, що відповідно до Договору приміщення повертається за актом приймання-передачі. Крім того, приміщення має бути повернуте орендодавцю в стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу (а.с. 25).

3.7. Згідно з висновком експерта з визначення вартості відновлювального ремонту пошкоджень у нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 № 28/19 від 30.08.2019 (а.с. 26-33) вартість відновлювального ремонту пошкоджень становить 313'418,40 грн.

3.8. 06 вересня 2019 року претензією про відшкодування збитків № 12/9 позивач просив відповідача розглянути вказану претензію та відшкодувати вартість відновлювального ремонту (а.с. 62-63).

3.9. У відповідь на претензію відповідач листом від 30.09.2019 № 6008/10-19У (а.с. 110) повідомив щодо вимоги про відшкодування коштів наступне. Пошкодження орендованого приміщення сталось у зв`язку пожежею, яка виникла внаслідок підпалу невстановленими особами. Пошкодження приміщення сталась в період дії Договору, обов`язку передачі приміщення на момент пожежі у ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» не було, відповідно затримки повернення речі не було, також зазначаємо, що виникнення пожежі сталось не з вини відповідача, а тому будь-яких законних підстав для відновлення Приміщення у ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» не має.

4. Позиція суду

4.1. Внаслідок укладення Договору оренди (найму) нежитлового приміщення № б/н від 04.05.2018 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли взаємні цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частинами 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 10.4. Договору, кожна із сторін має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей Договір, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до настання дати розірвання цього Договору.

4.2. Як встановлено судом ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» листом від 24.07.2019 № 4716/10-19У (а.с. 24) повідомило ФОП Стецик Б. В. про розірвання договору на підставі п. 10.4. Договору та просить вважати кінцевою датою оренди 05.08.2019.

Позивач у відповіді на лист про припинення договору оренди від 02.08.2019 заперечень щодо розірвання Договору не вказував, однак повідомив, що відповідно до Договору приміщення повертається за актом приймання-передачі та має бути повернуте орендодавцю в стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що правовідносини між сторонами щодо оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 136,8 кв.м. припинились 05.08.2019 у зв`язку з розірванням Договору в односторонньому порядку.

Відтак, розглянувши позовні вимоги позивача про стягнення 69'952,00 грн - орендної плати за період серпень - вересень 2019 року, суд дійшов висновку, що такі є необґрунтованими, адже відносини за Договором були розірваними, а відповідно і відсутній обов`язку щодо сплати орендних платежів.

Окрім того, у зв`язку відсутністю підстав для стягнення орендної плати, вимоги позивача про стягнення 1'495,32 грн - пені, 131,94 грн - трьох відсотків річних та 283,28 грн - інфляційних втрат є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, адже такі нараховані позивачем на безпідставно заявлену суму орендної плати.

4.3. Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За положеннями ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частини 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

При цьому обов`язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Водночас, відсутність або ж недоведеність хоча б одного елементів складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

4.4. Розділом 2 Договору передбачено, що приміщення повинне бути повернуте Орендодавцю в стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу Приміщення (п. 2.6. Договору).

Згідно з пунктом 2.9. Договору, у випадку допущення Орендарем значного погіршення технічного стану Приміщення, Орендар повинний відшкодувати Орендодавцю нанесені збитки, якщо не доведе, що погіршення стану Приміщення відбулося не з його вини або внаслідок упущень Орендодавця або з інших незалежних від Орендаря причин

Відповідно до п. 5.2.4. орендар зобов`язаний нести ризик випадкового знищення або пошкодження Приміщення у випадку затримки його повернення Орендодавцю.

Пунктом 5.2.10. Договору встановлено, що у разі припинення Договору оренди повернути орендодавцеві приміщення в належному стані, не гіршому ніж на час його передачі в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

4.5. Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача шкоду (збитки) спричинені пожежею в нежитловому приміщенні, як витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Факт наявності шкоди (збитків) та їх розмір підтверджується висновком експерта, згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкоджень становить 313'418,40 грн (а.с. 26-33).

Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 1, ч. 2 ст. 98 ГПК України).

Згідно з пунктом 18 постанови пленуму Вищого Господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до статті 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із матеріалів висновку вбачається, що такий є обґрунтований, містить докладний опис проведеного дослідження та висновок з поставленого перед експертом питання, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи сторонами не наведено та судом не встановлено.

За таких обставин суд, оцінюючи представлений висновок, приймає висновок експерта № 28/19 від 30.08.2019 з визначення вартості відновлювального ремонту пошкоджень у нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 як належний, допустимий, достатній і достовірний доказ, який підтверджує вартість витрат, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідач заперечуючи проти заявлених вимог про стягнення шкоди, вказує, що пошкодження орендованого приміщення сталось внаслідок пожежі, яка виникла в результаті підпалу невстановленими особами, на підтвердження чого надав Звіт по ймовірній причині пожежі, яка виникла 12.07.2019 в приміщенні ПАТ «Страхова компанія «Альфа-страхування» за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 91-92), наданий Головним інспектором Галицького РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області.

Як встановлено із наданого Звіту по ймовірній причині пожежі та зауважено представником позивача у судовому засіданні, відповідачем долучено лише дві сторінки вказаного звіту (першу та останню), та навіть із наявних двох сторінок не вбачається інформації про те, що такий підпал було вчинено невстановленими особами як стверджує відповідач, а вказано лише, що найбільш ймовірною причиною пожежі є підпал. Більше того, в першому абзаці а.с. 92 вказано, що «Враховуючи вище наведені факти версія виникнення горіння від занесення стороннього джерела запалювання з ознаками спеціальної підготовки події є цілком ймовірною». Відтак, надані відповідачем заперечення жодним чином не спростовують його вини, а надані ним докази не підтверджують вказаних ним обставин.

Щодо протиправної поведінки відповідача, то як вбачається така полягає у бездіяльності останнього. Відповідач не надав суду доказів того, що ним вчинено усі дії передбачені як договором, так і чинним законодавством щодо належного виконання своїх обов`язків, як орендаря та недопущення виникнення пожежі, зокрема, утримання приміщення в технічно справному, пожежобезпечному і санітарному стані до моменту повернення Орендодавцю (п. 5.2.3. Договору). Крім того, після виникнення пожежі, яка завдала нежитловому приміщення значних пошкоджень Товариство не виконало жодних договірних обов`язків щодо відновлення такого приміщення чи відшкодування шкоди.

Більше того, як вбачається із матеріалів справи, після скерування позивачем повідомлення про проведення судовим експертом огляду приміщення для встановлення розміру шкоди, відповідач скористався своїм правом на розірвання договору оренди в односторонньому порядку, що дає підстави стверджувати про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, адже такі дії підтверджують відсутність бажання відшкодування шкоди.

Враховуючи наведене, суд розглянувши позовні вимоги про стягнення шкоди у розмірі 313'418,40 грн, дослідивши обставини справи, дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

4.6. Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

5. Судові витрати

5.1. Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

5.2. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

5.3. Так, 23.12.2019 у судовому засіданні до завершення судових дебатів представником позивача подано суду заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про надання стороні строку у 5 (п`ять) днів для подання уточненої заяви про стягнення судових витрат, у зв`язку з чим просить не здійснювати розподіл судових витрат у даному судовому засіданні.

5.4. Відтак, суд враховуючи подану позивачем заяву, не здійснює розподіл судових витрат у рішенні, а вважає за необхідне надати позивачу строк впродовж 5 (п`яти) днів для подання відповідної уточненої заяви, про яку просить останнім.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 124, 129, 180, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (01001, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок 22; ідентифікаційний код 30968986) на користь фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) 313'418,40 грн - збитків.

3. В задоволенні решти позивних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.01.2020.

Суддя Трускавецький В.П.