РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/10717/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" (03150, місто Київ, Голосіївський район, вулиця Велика Васильківська, будинок 72, 2й під`їзд, 10 поверх; ідентифікаційний код 34729203)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРАЄТІ" (03049, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Тополева, будинок 4, офіс 19; ідентифікаційний код 40545926)

про стягнення 234 282,67 грн,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРАЄТІ" про стягнення 234 282,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 205-16 від 24.06.2016 в частині своєчасного та в повному обсязі здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку відсутністю документів, які підтверджують відправлення відповідачу в справі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

23.08.2019 до відділу автоматизованого документообігу, моніторингу виконання документів (канцелярії) суду представником позивача було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. В якості додатків заявником долучено виправлений текст позовної заяви із зазначенням вірної адреси відповідача та докази направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10717/19 для розгляду за в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем у встановлений судом в ухвалі від 03.09.2019 про відкриття провадження у справі строк відзиву на позовну заяву не подано.

Будь-яких інших заяв чи клопотань учасниками спору не надано.

Приписами статті 248 ГПК передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

За приписами частини 4 та 5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Октагон-Аутдор» (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРАЄТІ» (надалі - Відповідач) було укладено Договір № 205-16 від 24.06.2016р. про надання послуг з проведення рекламної (их) кампанії (й) (надалі - Договір) строком до 31.12.2016р., але згідно п. 6.1. Договору передбачено, що якщо за 30 днів до дати закінчення терміну дії Договору жодна із Сторін не заявить про припинення Договору, дія договору вважається продовженою на такий самий строк. Оскільки Сторони не заявляли про припинення Договору, дія договору була продовжена до 31.12.2019р.

Позивач зобов`язався згідно п. 2.1 Договору за дорученням Відповідача на умовах передбачених у Договорі, надавати послуги по розміщенню рекламних матеріалів Замовника на поверхнях спеціальних конструкцій, згідно з узгодженою сторонами адресною програмою.

Позивач виконав свої зобов`язання щодо розміщення реклами Відповідача на узгоджених сторонами поверхнях Спеціальних конструкцій відповідно до Адресної програми та строків проведення рекламної кампанії, обумовлених у Договорі, після чого Відповідач не оплатив вартість робіт та послуг Позивача.

Відповідач зобов`язався відповідно до п.3.2.6 Договору здійснювати розрахунки з Виконавцем (Позивачем) у відповідності до умов даного Договору.

Відповідно до п 5.1 Договору вартість рекламної кампанії залежить від кількості зарезервованих поверхонь спеціальних конструкцій, строку рекламної кампанії та встановлюється сторонами у відповідних додатках до Договору.

На виконання даного пункту сторонами було узгоджено кількість поверхонь спеціальних конструкцій та строк рекламної кампанії, а саме: у березні 2017р. на суму 50 400,00 грн., та у квітні 2017р. на суму 50 400,00 грн.

Згідно п. 5.3.1. та 5.3.2. Договору оплата здійснюється Замовником (Відповідачем) протягом 5 робочих днів з моменту підписання Акту резервування в розмірі 100% від вартості першого місяця рекламної кампанії. В подальшому розмір передоплати складає 100% місячної вартості рекламної кампанії, та має бути сплачений не менше ніж за 5 календарних днів до початку поточного місяця рекламної кампанії (якщо інше не зазначено в Акті резервування. Факт не отримання рахунку не звільняє Замовника від здійснення плати).

Відповідно до п.4 Актів резервування:

№ 170220.0007 від 20.02.2017р. вартість рекламної кампанії підлягає оплаті в строк 28.02.2017р.;

№ 170327.0117 від 27.03.2017р. вартість рекламної кампанії підлягає оплаті в строк 04.04.2017р.

ТОВ «Октагон-Аутдор» послуги були надані належним чином у повному обсязі у березня та квітні 2017 р. на суму 100 800,00 грн.

Підтвердженням належним чином надання послуг Заявником є те, що: підписані з обох сторін Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 634.001 від 31.03.2017р. на суму 50 400,00грн. та № 1428є001 від 30.04.2017р. на суму 50 400,00грн.

У відповідності до п. 5.6 Договору, Сторони щомісячно підписують Акт здачі- прийняття робіт (надання послуг). Виконавець направляє Замовникові для підписання 2(два) екземпляри Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних Виконавцем, а Замовник протягом 5 робочих днів з моменту одержання Актів зобов`язаний надіслати Виконавцю один підписаний ним екземпляр Акта. У випадку неотримання Виконавцем Акта прийому-передачі робіт (послуг) в зазначений термін та при відсутності письмової мотивованої відмови, послуги Виконавця вважаються наданими належним чином і прийнятими Замовником.

Листом вих. № 5011 від 30.01.19р. про повторне надсилання актів та рахунків на оплату на адресу Відповідача вдруге направлено акти здачі - приймання робіт (надання послуг) № 634.001 від 31.03.2017р.; № 1428.001 від 30.04.2017р. та рахунки на оплату № 634 від 20.02.2017р. № 1428 від 01.04.2017р. (копія листа та докази про його відправлення - додаються).

Позивач виставляв відповідачу рахунки, які залишаються повністю неоплаченим по цей час: № 634 від 20.02.2017р. на суму 50 400,00 грн., та № 1428 від 01.04.2017р на суму 50 400,00 грн.

Доказами виставлення Позивачем та одержання Відповідачем вказаного рахунку на оплату наданих послуг з розміщення реклами є:

- посилання на нього в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно яких відповідачем були прийняті послуги з розміщення реклами на суму 100 800, 00 грн. без жодних зауважень та заперечень щодо вартості, об`єму та якості отриманих послуг;

-лист вих. № 5011 від 30.01.19р. про повторне надсилання актів та рахунків на оплату, та докази відправлення (опис вкладення до цінного листа та фіскальний чек від 04.02.19р.)

Договір не містить обов`язку Позивача виставляти рахунки на сплату, оскільки оплата здійснюється після підписання актів резервування протягом 5 робочих днів згідно п. 5.3.1 Договору.

Також згідно п. 5.3.1. Договору, Факт неотримання рахунку не звільняє Замовника від здійснення плати.

Таким чином, заборгованість ТОВ «ВЕРАЄТІ» станом на 31.07.2019 за надання послуг з розміщення реклами у березні та квітні 2017 становить 100 800,00 грн. (сто тисяч вісімсот гривень, 00 копійок), за стягненням якої позивач звернувся із даним позовом до суду.

Як вже зазначалось, відповідач своїм правом подання відзиву суду не скористався.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (стаття 901 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Приймаючи до уваги положення укладеного між сторонами договору, а також той факт, що послуги позивачем надані в повному обсязі - строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати вказаних послуг за спірним договором настав.

Таким чином, внаслідок невиконання обов`язку з оплати наданих позивачем послуг, за відповідачем обліковується заборгованість спірним договором в сумі 100 800,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку з оплати наданих позивачем послуг на підставі договору настав, заявлена сума боргу відповідача, яка складає 100 800,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 75 920,35 грн пені, 7 162,32 грн - три проценти річних та 50 400,00 грн штрафу.

За приписами статті 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.1.2. Договору при порушенні Замовником зобов`язань зі сплати рекламної кампанії, Виконавець вправі нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення від суми боргу за кожен день порушення строку оплати.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 13.5. Договору, сторони домовились, що строк позовної давності відносно стягнення та нарахування штрафних санкцій встановлено в три роки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про його правомірність та вірність розрахунків, а тому пеня в розмірі 75 920,35 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно п. 7.1.4. Договору в разі, якщо прострочення оплати наданих Виконавцем послуг триває більше 20 (двадцяти) банківських днів, Замовник на вимогу Виконавця виплачує останньому штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від вартості розміщення Реклами, по якій оплата прострочена.

Оскільки зобов`язання по сплаті суми боргу виникли у Відповідача вже понад 2 (два) роки, то сума штрафу становить 100 800,00 грн. х 50% = 50 400 гривень та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо заявлених позивачем до стягнення трьох процентів річних суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем трьох процентів річних, суд дійшов висновку про їх правомірність та арифметичну правильність, а, отже позовні вимоги в частині стягнення 7 162,32 грн трьох процентів річних підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРАЄТІ" про стягнення 234 282,67 грн- задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРАЄТІ" (03049, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Тополева, будинок 4, офіс 19; ідентифікаційний код 40545926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" (03150, місто Київ, Голосіївський район, вулиця Велика Васильківська, будинок 72, 2й під`їзд, 10 поверх; ідентифікаційний код 34729203) 100 800,00 грн (сто тисяч вісімсот гривень 00 копійок) основного боргу, 75 920,35 грн (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 35 копійок) пені, 50 400,00 грн (п`ятдесят тисяч чотириста гривень 00 копійок) штрафу, 7 162,32 грн (сім тисяч сто шістдесят дві гривні 32 копійки) трьох процентів річних та 3 514,24 грн (три тисячі п`ятсот чотирнадцять гривень 24 копійки) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ