УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

28.12.2019Справа № 910/18766/19

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд. 1, ідентифікаційний код 07620094)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А Вектор"

про стягнення 259 430, 40 грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "А Вектор" про стягнення пені в розмірі 170 726,40 грн та штрафу в розмірі 88 704,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо поставки продукції за договором № 65/ДК від 14.02.2019.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення даного позову без руху, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено, що станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1921,00 гривні.

Згідно із п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення неустойки в розмірі 259 430,40 грн, а тому за подання даного позову позивач мав сплатити 3 891,46 грн судового збору.

Однак, матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору за подання даного позову у встановленому порядку та розмірі.

Таким чином, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позивач у своєму позові визначив відповідачем - Товариства з обмеженою відповідальністю "А Вектор" на вказав наступні реквізити: ідентифікаційний код 41320888; адреса 02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, будинок 6.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за ідентифікаційний код 41320888 значиться інша юридична особа, а саме - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРСОПРО", яке знаходиться за адресою: 04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ МЕЛЬНИКОВА, будинок 12.

З урахуванням наведеного вище, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом зазначення повного найменування відповідача, правильного ідентифікаційного коду та адреси місцезнаходження відповідача, а також номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси.

Крім того, позивачем в підтвердження направлення позовної заяви з додатками надані накладна від 24.12.2019, фіскальний чек від 24.12.2019 та опис вкладення у цінний лист від 24.12.2019, де зазначено про направлення відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "А Вектор" на адресу 02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, будинок 6 позовної заяви з додатками.

Однак, як вказано судом вище, встановити вірне найменування та місцезнаходження відповідача неможливо.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно із ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання відповідачу 1 позовної заяви з доданими до неї додатками.

З урахуванням наведеного вище, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання доказів направлення відповідачу позову та всіх документів доданих до позову на адресу відповідача зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також, згідно положень частин 1, 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи, в тому числі повноваження щодо підписання заяв, клопотань, тощо мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно частини 7 статті 60 Господарського процесуального кодексу України оригінали (1) документів (довіреність фізичної або юридичної особи, свідоцтво про народження дитини, рішення про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна), копії з них, засвідчені суддею (2), або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку (3), приєднуються до матеріалів справи.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, копія довіреності не може бути посвідчена самим представником, оскільки стаття 60 Господарського процесуального кодексу України не передбачає такого способу засвідчення копії довіреності, а інші закони України не містять положень, які б внормовували, що копія довіреності на представництво в суді може бути засвідчена самим представником, за наявності у нього відповідних повноважень.

Отже, положеннями статті 60 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що документом, який підтверджує повноваження представника є оригінал довіреності.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, всі копії документів додані до позову засвідчені юрисконсультом юридичної служби Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод".

Разом з тим, підприємством не надано суду довіреності на підтвердження повноважень юрисконсульта на підтвердження повноважень засвідчувати копії документів, доданих до позову.

Отже, додані позивачем до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені у встановленому чинним законодавством порядку.

З урахуванням наведеного вище, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання копій документів, доданих до позовної заяви, засвідченими у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" підлягає залишенню без руху.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, ч. 2 ст. 232, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" залишити без руху.

2. Встанови позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Гулевець