РІШЕННЯ

24 грудня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/584/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601

до Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу", вул. Вокзальна, 4, м. Кременець, Тернопільської області, 47002

про стягнення 309 017,86 грн., з яких: 194 375,86 грн. пеня, 46 127,47 грн. три проценти річних, 68 514,53 грн. інфляційні втрати.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом про стягнення з Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" 309 017,86 грн., з яких: 194 375,86 грн. пені, 46 127,47 грн. 3% річних, 68 514,53 грн. інфляційні втрати по Договору купівлі-продажу природного газу №17-266-Н від 11.04.2017р.

Ухвалою суду від 12.09.2019р.: 1/ прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; 2/ розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; 3/ призначено підготовче засідання на 24.09.2019р.; 4/ зобов`язано сторони подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань. Сторони повідомлені про дату та час судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

У судових засіданнях 24.09.2019р. та 22.10.2019р. постановлено ухвали про оголошення перерви у підготовчих засіданнях до 22.10.2019р. та 06.11.2019р. відповідно, які занесено у протоколи судових засідань, про що представники сторін повідомлені під розписки.

У судовому засіданні 06.11.2019р. постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.11.2019р., яку занесено у протокол судового засідання, з повідомленням позивача ухвалою суду від 06.11.2019р., а представник відповідача повідомлений під розписку.

У судовому засіданні 28.11.2019р. відкрито розгляд справи по суті та постановлено ухвалу про оголошення перерви по розгляду справи по суті до 17.12.2019р. та зобов`язано сторони подати письмові пояснення щодо порядку зарахування виділених коштів по спільних протокольних рішеннях, а саме в погашення заборгованості якого місяця таке підписано, яку занесено у протокол судового засідання, про що представники сторін повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 17.12.2019р. постановлено ухвалу про оголошення перерви по розгляду справи по суті до 24.12.2019р., з повідомленням позивача ухвалою суду від 17.12.2019р., а представник відповідача повідомлений під розписку.

Позивач не подав письмових пояснень щодо порядку зарахування виділених коштів по спільних протокольних рішеннях. Представник позивача у процесі розгляду справи підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити в сумі 309 017,86 грн., з яких: 194 375,86 грн. пені, 46 127,47 грн. 3% річних, 68 514,53 грн. інфляційні втрати по Договору купівлі-продажу природного газу №17-266-Н від 11.04.2017р. На обґрунтування позовних вимог посилається на умови Договору та норми чинного законодавства, згідно яких відповідач у разі порушення грошових зобов`язань повинен, на вимогу кредитора, сплатити суму нарахованих інфляційних нарахувань, 3% річних та пеню.

Представник позивача у своїх запереченнях на доводи відповідача про застосування Спільних протокольних рішень зазначив, що такі не впливають на порядок розрахунків, оскільки у відповідності до абзацу 8 пункту 6.1. Договору сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до Постанови КМУ №20 від 11.01.2005р. не змінює строків та умови розрахунків, а отже висновок про те, що наслідком укладення спільних протокольних рішень у справі є зміна порядку і строку проведення розрахунків не відповідає дійсності, не підтверджується обставинами справи та не узгоджується із положеннями норм законодавства та умовами Договору, які узгоджені сторонами.

Відповідач у відзиві на позов та в процесі розгляду справи проти позовних вимог частково заперечив, посилаючись на те, що вартість придбаного газу (17 967 475,22 грн.) сплачувалась відповідачем двома способами: частина боргу (7 967 475,22 грн.) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача та інша частина боргу (10 000 0000,00 грн.) погашена на підставі Спільних протокольних рішень, а саме: №2703 від 18.05.2017р. на суму 4 000 000,00 грн., №2935 від 16.06.2017р. на суму 3 000 000,00 грн., №3084 від 19.07.2017р. на суму 500 000,00 грн., №3374 від 21.08.2017р. на суму 500 000,00 грн., №3373 від 21.08.2017р. на суму 300 000,00 грн., №3484 від 18.09.2017р. на суму 500 000,00 грн., №3485 від 18.09.2017р. на суму 200 000,00 грн., №3803 від 24.10.2017р. на суму 500 000,00 грн. та №3804 від 24.10.2017р. на суму 500 000,00 грн., які свідчать про те, що сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг з транспортування газу за Договором підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі Спільних протокольних рішень, тобто строк та порядок виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем було змінено. Відповідач частково визнає факт порушення договірних відносин підприємством, а саме невчасну оплату об`ємів природного газу, які не входили до предмету Спільних протокольних рішень, та вважає, що штрафні санкції на суми заборгованості, що були оплачені в результаті підписання Спільних протокольних рішень, неправомірно нараховані позивачем, а тому відповідачем здійснено власний контррозрахунок штрафних санкцій. Відповідач у заяві №977 від 16.12.2019р. підтвердив, що Спільні протокольні рішення передбачали фінансування об`ємів природного газу, отриманого в попередній місяці, відносно того, протягом якого вони підписувались.

Звернув увагу суду на те, що для застосування санкцій, передбачених умовами договору, та наслідків порушення грошового зобов`язання, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків визначених спільними протокольними рішеннями, тобто державою офіційно визнається неможливість підприємства забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності). При цьому, послався на судову практику Верховного Суду у постановах від 13.03.2019р. у справі №921/108/18, від 14.02.2018р. у справі №904/1858/16, від 12.06.2018р. у справі №922/1010/16, від 10.05.2018р. у справі №908/2322/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, судом встановлено:

- між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Продавець) та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" (далі - Покупець) 11.04.2017р. укладено Договір купівлі-продажу природного газу №17-266-Н, відповідно до умов якого сторони взяли на себе зобов`язання:

- Продавець зобов`язується передати покупцеві з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 2 900,000 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями (тис. куб. метрів): ІІ квартал 2017 1 950,000: квітень 1 200,000, травень 450,000, червень 300,000; ІІІ квартал 2017 950,000: липень 300,000, серпень 300,000, вересень 350,000, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах Договору. Природний газ, що передається за Договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п. п. 1.1, 1.2, 2.1 Договору);

- приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі (п. 3.2 Договору);

- з 01.04.2017 року ціна на природний газ становить 4 942,00 грн. за 1 000 куб.м., крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 куб.м. природного газу 5 930,40 грн. з ПДВ (п. 5.1 Договору);

- оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу (абзац. 1 п. 6.1 Договору).

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа місяця, що настає за місяцем купівлі продажу газу (абзац. 2 п. 6.1 Договору).

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем, купівлі-продажу природного газу (абз. 3 п. 6.1 умов Договору).

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу (абз. 4 п. 6.1 Договору).

У разі не надання актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, при цьому, Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, до закінчення 90 дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20, має бути здійснений до закінчення 90 денного строку і відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк (абзац. 6 п. 6.1 Договору).

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту (абзац. 7 п. 6.1 Договору).

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005p. №20 не змінює строків та умов розрахунків за договором (абзац. 8 п. 6.1 Договору);

- оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП (п. 6.2 Договору);

- за наявності заборгованості за попередні періоди Покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця (п. 6.3 Договору);

- у разі невиконання Покупцем умов п. 6.1 Договору, він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення (п. 7.2 Договору);

- згідно п. 11.1 Договору, такий набуває чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 квітня 2017 року, і діє в частині продажу природного газу до 30 вересня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення.

Продавець, на виконання умов Договору, протягом квітня-вересня 2017 року передав Покупцю природний газ в кількості 3 029,724 тис. куб. м. на загальну суму 17 967 475,22 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 30.04.2017р. в обсязі 1 449,510 тис. куб. м на суму 8 596 174,10 грн., від 31.05.2017р. в обсязі 524,369 тис. куб. м на суму 3 109 717,92 грн., від 30.06.2017р. в обсязі 236,643 тис. куб. м на суму 1 403 387,65 грн., від 31.07.2017р. в обсязі 238,138 тис. куб. м на суму 1 412 253,60 грн., від 31.08.2017р.р. в обсязі 241,780 тис. куб. м на суму 1 433 852,11 грн., від 30.09.2017р. в обсязі 339,284 тис. куб. м на суму 2 012 089,84 грн., які підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками сторін Договору.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Тернопільській області, Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Кременецької міської ради, Управлінням соціального захисту населення Кременецької міської ради, Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" підписано Спільні протокольні рішення на загальну суму 10 000 000,00 грн. за природний газ спожитий у 2017р. згідно Договору купівлі-продажу природного газу №17-266-Н від 11.04.2017р., які профінансовані у період з 29.06.2017р. по 21.12.2017р., згідно даних позивача та відповідача по рахунках ДП "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу", а саме:

- №2703 від 18.05.2017р. на суму 4 000 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у квітні 2017р., профінансоване 29.06.2017р.) ;

- №2935 від 16.06.2017р. на суму 3 000 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у травні 2017р., профінансоване 31.07.2017р.);

- №3084 від 19.07.2017р. на суму 500 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у червні 2017р., профінансоване 31.07.2017р.);

- №3374 від 21.08.2017р. на суму 500 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у липні 2017р., профінансоване 30.08.2017р.);

- №3373 від 21.08.2017р. на суму 300 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у липні 2017р., профінансоване 30.08.2017р.);

- №3484 від 18.09.2017р. на суму 500 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у серпні 2017р., профінансоване 01.12.2017р.);

- №3485 від 18.09.2017р. на суму 200 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у серпні 2017р., профінансоване 01.12.2017р.);

- №3803 від 24.10.2017р. на суму 500 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у вересні 2017р., профінансоване 21.12.2017р.);

- №3804 від 24.10.2017р. на суму 500 000,00 грн. (за природний газ, отриманий у вересні 2017р., профінансоване 21.12.2017р.).

Інша частина боргу за поставлений природний газ у розмірі 7 967 475,22 грн. оплачена у період травень грудень 2017р. шляхом оплати коштів населенням через поточні рахунки із спеціальним режимом використання згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №296, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.03.2017р. №295, що не заперечується позивачем та підтверджується даними вищезазначеного витягу.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував пеню у сумі 194 375,86 грн., інфляційні втрати у сумі 68 514,53 грн. та річні у сумі 46 127,47 грн., які просить стягнути.

Суд, на підставі ст. 86 ГПК України, оцінивши подані докази, наведені в процесі розгляду справи представниками сторін доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. При цьому, суд виходив із наступного:

- відносини у сфері господарювання, відповідно до ст. 7 Господарського кодексу України (далі ГК України), регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є, зокрема: державне замовлення; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються Господарським Кодексом України, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку (ст. 12 ГК України).

Відповідно до ст. 173-175 ГК України, господарське зобов`язання, одним з видів якого є майново господарське зобов`язання (цивільно правове), виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України (далі ЦК України), з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, при цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, зокрема, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ст.ст. 203, 628 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України та ст. 193 ГК України, сторони повинні належним чином та в установлений договором чи законом строк виконувати взяті зобов`язання, і кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Договірні відносини, що склалися між сторонами, за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору купівлі продажу природного газу для побутових споживачів із спеціальними обов`язками, передбаченими частиною 1 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу", згідно якої, з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання.

На виконання ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", Кабінетом Міністрів України (далі КМ України) прийнято ряд постанов:

1/ постановою КМ України від 22.03.2017р. №187 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (в редакції постанови чинної на період укладення та дії договору купівлі продажу).

Це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, зокрема, для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам, не створюючи загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Згідно з пунктом 3 Положення, ним покладаються такі обов`язки:

- обов`язок господарських товариств, 100 відсотків акцій (паїв, часток) яких належать державі або іншому господарському товариству, єдиним акціонером якого є держава (ПАТ "Укргазвидобування", ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз"), продавати природний газ господарському товариству, єдиним акціонером якого є держава (ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України"), та обов`язок НАК "Нафтогаз України" придбавати такий природний газ для формування ресурсу природного газу для побутових споживачів, релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії з метою надання послуг з опалення і постачання гарячої води населенню та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням;

- обов`язок НАК "Нафтогаз України" продавати природний газ постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням;

- обов`язок постачальників природного газу, які придбали природний газ у НАК "Нафтогаз України" відповідно до цього Положення, постачати такий природний газ побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням. Державне підприємство "Кременецьке управління постачання та реалізації газу", згідно Додатку до Положення, є постачальником природного газу, на яке покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

Для проведення розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами та релігійними організаціями постачальники природного газу, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам для виконання спеціальних обов`язків, покладених на зазначених продавців, відкривають в установах уповноважених банків (ВАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" ) поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів (п. 4 Положення).

Купівля-продаж природного газу між НАК "Нафтогаз України" та постачальником природного газу із спеціальними обов`язками здійснюється за ціною, визначеною згідно з пунктом 13 цього Положення, відповідно до договору, який укладається на підставі примірного договору купівлі-продажу природного газу між НАК "Нафтогаз України" та постачальником природного газу із спеціальними обов`язками, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а у випадках, передбачених Законом України "Про ринок природного газу", - на підставі типового договору з дотриманням принципу недискримінації, при цьому, обов`язок надіслати письмову пропозицію про укладення відповідного договору покладено на НАК "Нафтогаз України" (п. 11 Положення).

Згідно п. 13 Положення, НАК "Нафтогаз України" з 1 квітня 2017р. здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 10 - 12 цього Положення для побутових споживачів, релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються релігійними організаціями для провадження їх виробничої діяльності) за ціною, що становить 4942 гривні за 1000 куб. метрів (без урахування податку на додану вартість, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, які підлягають обов`язковій оплаті відповідно до умов договорів розподілу природного газу та величини торговельної надбавки (націнки) постачальника природного газу із спеціальними обов`язками, максимальний рівень якої визначений пунктом 14 цього Положення).

Отже, метою прийняття даного Положення є врегулювання питання забезпечення безперебійного постачання природного газу побутовим споживачам, при цьому, така гарантія забезпечується державою в особі товариств, власником яких є держава: ПАТ "Укргазвидобування", ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз", які видобувають та продають газ по пільгових цінах та НАК "Нафтогаз України", яке купляє даний газ та продає його постачальникам, визначеним у Додатку до Положення "Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу".

2/ постановою КМ України №792 від 30.09.2015р. затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ (далі постанова КМУ №792).

Постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків, відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів. При цьому, якщо для певної категорії (групи) споживачів встановлено ціни, які відрізняються від звичайних чи ринкових цін, газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають в установах уповноваженого банку окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання для кожної такої категорії (групи) споживачів.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці обумовлюють у відповідному договорі про відкриття банківського рахунка право уповноваженого банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ, без застосування платіжних вимог (п. 3 Порядку відкриття рахунків).

Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ (з врахуванням постанови КМ України від 26.04.2017р. №296 "Про деякі питання розрахунків за спожитий природний газ", якою зупинено дію пунктів 5 - 8 Порядку) визначає механізм проведення розрахунків за спожитий природний газ з постачальниками природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, і оптовими продавцями природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з продажу природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (п. 1 Порядку).

Згідно п. 2 Порядку, споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2516 від 30 вересня 2015 року (втратила чинність 19.10.2017р.) затверджено "Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки", яким установлено порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, що надходять за використаний природний газ, зокрема, від побутових споживачів, нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам. При цьому, у відповідному договорі банківського рахунку обумовлюється право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень.

Згідно постанови КМУ від 26.04.2017р. №296, рекомендовано ПАТ "Державний ощадний банк України", "Укргазбанк" та "Державний експортно-імпортний банк" розподіляти кошти, що надходять за відпущений в рамках спеціальних обов`язків природний газ починаючи з 1 квітня 2017 р. на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, за спожитий природний газ побутовими споживачами та релігійними організаціями, з використанням нормативів, затверджених постановою НКРЕКП від 21.03.2017р. №295 "Нормативи перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів "побутові споживачі та релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності)", на березень 2017 року".

Відповідно до 2 постанови, установлено порядок розподілу залишку коштів, який утворився станом на 01 березня 2017 року на поточних рахунках із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, розподіляється установами уповноважених банків відповідно до нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів "побутові споживачі та релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності)", на лютий 2017 року, затверджених постановою НКРЕКП від 14 лютого 2017 року № 192.

Слід зазначити, що постановою НКРЕКП від 14 лютого 2017 року № 192 залишки коштів на поточних рахунках із спеціальним режимом розподілялися банками на розрахунки за попередній місяць (січень 2017р.).

Аналіз даних норм у постановах НКРЕКП свідчить про встановлений порядок зарахування банками сум залишків коштів на поточних рахунках із спеціальним режимом на попередні періоди, у яких не покрита заборгованість по спожитому газу населенням та релігійними організаціями.

Отже, держава, для забезпечення виконання соціальних програм перед населенням, визначила учасників та порядок проведення розрахунків за спожитий побутовими споживачами газ по встановлених п. 13 Положення інших (пільгових) цінах, виключно через поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Тобто, на даний рахунок поступають тільки кошти від населення за відпущений в рамках спеціальних обов`язків природний газ, яке має право на одержання газу по пільговій ціні. Механізму, який би дозволяв постачальникам такого газу населенню, проводити розрахунки за відпущений в рамках спеціальних обов`язків природний газ за рахунок надходжень на їх поточні рахунки, які не є рахунками із спеціальним режимом використання, законодавством не передбачено.

У такий спосіб держава обмежила постачальників газу населенню від розподілення коштів, які поступають на рахунки із спеціальним режимом використання, визначивши спеціальний режим проведення розрахунків.

3/ постановою КМ України від 13.07.2016р. №444 затверджено Примірний договір купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов`язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій.

Відповідно до п. 20 Примірного договору, остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20;

4/ постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (втратила чинність 01.01.2018р.) (далі Постанова №20).

Порядок визначає механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу, за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами (далі - субвенція).

Органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг) (п. 6 Постанови №20).

Для проведення розрахунків відповідно до цього Порядку всі учасники відкривають рахунки в органах Казначейства, крім енергопостачальних компаній. Розрахунки, за згодою проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. Зазначені розрахунки проводяться виключно в межах бюджетного року (п. 7 Постанови №20).

Згідно п. 8 Постанови №20, порядок проведення розрахунків за природний газ визначається Міненерговугіллям і Мінфіном.

Усі учасники розрахунків, що проводяться згідно з цим Порядком, у графі "Призначення платежу" платіжних доручень додатково зазначають: "Постанова Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. №20" (п. 9 Постанова №20).

5/ на виконання п. 8 Постанови №20 наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688 затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію в порядку, який визначає взаємовідносини між учасниками розрахунків передбачених Постановою №20 (втратив чинність 03.04.2018р.) (далі Порядок №493/688).

Відповідно до п. 1.2 Порядку №493/688, розрахунки проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню, які постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 1.3 Порядку №493/688, схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг).

Учасник розрахунку має право відмовитися від підписання спільного протокольного рішення виключно за умови відсутності боргу перед учасником за товари/послуги, який планується погасити відповідно до Порядку.

Пунктом 2.5 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію встановлено, що не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення. Виділення коштів здійснюється лише за наявності платіжних доручень, наданих усіма учасниками розрахунків до Казначейства та органів Казначейства.

Анулювання спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків у разі виникнення поважних причин, що унеможливлюють проведення взаєморозрахунку, здійснюється шляхом складання окремого спільного протокольного рішення, яке підтверджує згоду усіх учасників розрахунків на анулювання спільного протокольного рішення та повернення коштів Казначейству (п. 2.15 Порядку №493/688).

Отже, встановленим Постановою №20 та Порядком №493/688 механізмом компенсації сум субвенцій, держава гарантує виконати взяті на себе зобов`язання у межах фактично спожитого природного газу населенням, а не у певній його частині, шляхом складання щомісячних актів звірки розрахунків та протокольних рішень та у межах бюджетного року. Зокрема, перерахування субвенцій здійснюється з державного бюджету за рахунок податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України", власником якого є держава, а не за рахунок коштів постачальників газу населенню.

Аналогічні положення щодо меж відшкодування субвенцій передбачені постановою КМУ №256 від 04.03.2002 року, якою затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, згідно п. 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Слід зазначити, що Порядок №493/688 містить застереження, що протокольні рішення можуть бути реалізовані тільки при наданні усіма учасниками платіжних доручень та текст затвердженої форми Спільного протокольного рішення містить застереження, що Спільне протокольне рішення є чинним лише у разі проведення відповідного фінансування.

При цьому, невиконання державою зобов`язання у бюджетному році, регулюється п. 12 Порядку затвердженого постановою КМУ №256 від 04.03.2002 року, згідно якого погашення кредиторської заборгованості за зазначеними державними програмами соціального захисту населення, яка утворилася станом на початок року, провадиться першочергово.

Отже, з аналізу законодавства, що регулює порядок виконання договору купівлі продажу природного газу із спеціальними обов`язками покладеними державою на учасників договору, на строк його дії, в частині проведення розрахунків за природний газ населенням відпущений в рамках спеціальних обов`язків, можна зробити висновок, що розрахунки здійснюються двома способами та заходами, які передбачені законодавством для забезпечення їх виконання:

1/ шляхом оплати коштів населенням через поточні рахунки із спеціальним режимом використання, при цьому, продавці та постачальники газу населенню зобов`язанні відкрити поточні рахунки із спеціальним режимом використання, на які поступають виключно кошти сплачені населенням, які розподіляються уповноваженими банками відповідно до встановлених нормативів та на які не можуть впливати сторони договору купівлі - продажу;

2/ шляхом погашення коштів субвенцій з боку держави, яке здійснюється у порядку передбаченому Постановою №20. На постачальників газу населенню покладено обов`язок складання щомісячних актів звірки розрахунків щодо сум субвенцій, оригінали яких направляються НАК "Нафтогаз України", складання та погодження, зокрема, і учасниками договору, умов спільних протокольних рішень щодо зазначених у актах звірки сум субвенцій та подання на їх виконання платіжних доручень.

Іншого порядку розрахунків та заходи впливу на такий порядок законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, застосовує при розгляді справи інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили (ч. 7 ст. 11 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджено:

- Договір купівлі-продажу природного газу №17-266-Н від 11.04.2017р. укладений на виконання спеціальних обов`язків, покладених на сторони на умовах передбачених ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" та Постанови №187 на строк дії договору до 30.09.2017 року;

- умови Договору №17-266-Н від 11.04.2017р. відповідають примірному договору, зокрема, в частині порядку розрахунків державою по субвенціях згідно Постанови №20 та з проведенням розрахунків населенням виключно через відкриті поточні рахунки із спеціальним режимом використання, що підтверджує погодження сторін на такий порядок розрахунків;

- сторонами договору відкриті поточні рахунки із спеціальним режимом використання в уповноваженому банку АТ "Ощадбанк", по яких здійснюються розрахунки населенням за природний газ;

- згідно актів приймання передачі природного газу населенням спожито протягом квітня - вересня 2017 року переданий покупцем природний газ в кількості 3 029,724 тис. куб. м. на загальну суму 17 967 475,22 грн., що не заперечується сторонами;

- розрахунки по Договору проведені у період з 19.05.2017р. по 21.12.2017р. з врахуванням частково оплачених державою коштів в сумі 10 000 000,00 грн. за природний газ згідно договору №17-266-Н від 11.04.2017р. на підставі постанови КМУ від 11.01.2005р. №20 згідно Спільних протокольних рішень, та за рахунок розподілу коштів на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №296 та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.03.2017р. №295 7 967 475,22 грн.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що за природний газ відповідачем проведена оплата населенням через поточні рахунки із спеціальним режимом використання у розмірі 7 967 475,22 грн. з пропуском встановленого договором терміну, а саме не до 25-го числа наступного за місяцем купівлі-продажу, у зв`язку з чим сума основного боргу становила:

- за зобов`язаннями квітня 2017р. станом на 26.05.2017р. 4 296 831,51 грн. (8 596 174,10 грн. (вартість спожитого газу) 4 000 000,00 грн. (по СПР №2703 від 18.05.2017р.) 299 342,59 грн. (оплачених за період 19.05.2017р. по 26.05.2017р.));

- за зобов`язаннями травня 2017р. станом на 27.06.2017р. 109 717,92 грн. (3 109 717,92 грн. (вартість спожитого газу) 3 000 000,00 грн. (по СПР №2935 від 16.06.2017р.));

- за зобов`язаннями червня 2017р. станом на 26.07.2017р. 903 387,65 грн. (1 403 387,65 грн. (вартість спожитого газу) 500 000,00 грн. (по СПР №3084 від 19.07.2017р.));

- за зобов`язаннями липня 2017р. станом на 29.08.2017р. 19 209,15 грн. (1 412 253,60 грн. (вартість спожитого газу) 800 000,00 грн. (по СПР №3374 від 21.08.2017р. та №3373 від 21.08.2017р.) 593 044,45 грн. (оплачених за період 01.08.2017р. по 29.08.2017р.));

- за зобов`язаннями серпня 2017р. станом на 26.09.2017р. 0,00 грн. (1 433 852,11 грн. (вартість спожитого газу) 700 000,00 грн. (по СПР №3484 від 18.09.2017р. та №3485 від 18.09.2017р.) 830 311,72 грн. (оплачених за період 30.08.2017р. по 26.09.2017р.));

- за зобов`язаннями вересня 2017р. станом на 26.10.2017р. 700 000,00 грн. (2 012 089,84 грн. (вартість спожитого газу) 1 000 000,00 грн. (по СПР №3803 від 24.10.2017р. та №3804 від 24.10.2017р.) 312 089,84 грн. (оплачених за період 19.10.2017р. по 26.10.2017р.)).

Суд, перевіривши на відповідність розрахунок суми простроченої заборгованості, встановив правомірність нарахованої позивачем суми 59 514,53 грн. інфляційних втрат, 21 160,33 грн. 3% річних та 177 678,45 грн. пені, які підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи, з яких:

- за зобов`язаннями квітня 2017р. 53 214,53 грн. інфляційних втрат за червень 2017р., 18 409, 53 грн. 3% річних та 153 412,73 грн. пені за період з 26.05.2017р. по 30.07.2017р.;

- за зобов`язаннями травня 2017р. 306,61 грн. 3% річних та 2 555,07 грн. пені за період з 27.06.2017р. по 30.07.2017р.;

- за зобов`язаннями червня 2017р. 371,38 грн. 3% річних та 3 094,75 грн. пені за період з 26.07.2017р. по 31.07.2017р.;

- за зобов`язаннями липня 2017р. 1,58 грн. 3% річних та 13,16 грн. пені за період з 29.08.2017р. по 29.08.2017р.;

- за зобов`язаннями вересня 2017р. 6 300,00 грн. інфляційних втрат за листопад 2017р., 2 071,23 грн. 3% річних та 18 602,74 грн. пені за період з 26.10.2017р. по 20.12.2017р.

У частині стягнення 9 000,00 грн. інфляційних втрат, 24 967,14 грн. 3% річних та 16 697,41 грн. пені відмовляється, як неправомірно заявлені.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору №17-266-Н від 11.04.2017р., грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема адміністративного (бюджетного), застосування, чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови.

Доводи позивача щодо неврахування відповідачем умов договору №17-266-Н від 11.04.2017р., якими сторонами погоджено, що споживач зобов`язаний своєчасно в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 6.1, не приймаються судом, оскільки розрахунки за спожитий природний газ проводилися відповідачем на підставі спільних протокольних рішень, укладених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 №20, між сторонами спільного протокольного рішення було визначено чіткий алгоритм дій та порядок розподілу коштів, який відповідач самостійно змінювати не має можливості. Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від15.10.2019р. у справі №921/214/18.

Судовий збір у сумі 3 875,30 грн. покладається на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" (вул. Вокзальна, 4, м. Кременець, Тернопільська область, 47002, ідентифікаційний код 39460902) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 20077720) 177 678 (сто сімдесят сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 45 коп. пені, 21 160 (двадцять одна тисяча сто шістдесят) грн. 33 коп. 3% річних, 59 514 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. 53 коп. інфляційних втрат та 3 875 (три тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн. 30 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 16 697,41 грн. пені, 24 967,14 грн. 3% річних та 9 000,00 грн. інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Тернопільської області.

Повне рішення складене "03" січня 2020р.

Суддя М.С. Стадник