ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2992/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Кулаковій С.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом фізичної особи - підприємця Вертелецького Віталія Анатолійовича, смт. Петрове Кіровоградської області

до відповідача приватного підприємства "Корона-Сервіс", с. Олізарівка Іванківського району Київської області

про стягнення 363 056,92 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився; від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - фізична особа-підприємець Вертелецький Віталій Анатолійович, смт. Петрове Кіровоградської області (далі по тексту - ФОП Вертелецький В.А.), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 27.11.2019 до відповідача - приватного підприємства "Корона-Сервіс", с. Олізарівка Іванківського району Київської області (далі по тексту - ПП "Корона-Сервіс"), в якому просить суд стягнути з відповідача 363056,92 грн. заборгованості за договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №14.01/2019 від 14.01.2019, з яких 273 600,00 грн. основного боргу за актом здачі-прийняття виконаних робіт від 16.03.2019, 54 135,32 грн. пені (за період з 21.03.2019 по 16.10.2019), штраф 10% від вартості неоплачених робіт (пункт 8.5 Договору) у сумі 27 360,00 грн., 4 700,00 грн. 3% річних (за період з 21.03.2019 по 16.10.2019), 3 261,60 грн. інфляційних втрат (21.03.2019 - 15.10.2019) та просить суд покласти на відповідача відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2019 між ФОП Вертелецьким В.А. (орендодавець) та ПП "Корона-Сервіс" (орендар) був укладений договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №14.01/2019, згідно з яким орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі - техніка) разом із обслуговуючим персоналом (далі - екіпажем), а орендар зобов`язується прийняти техніку орендодавця та сплачувати орендодавцеві орендну плату за її використання. Позивач твердить, що належним чином виконав умови договору та надав відповідачу в оренду сільськогосподарську техніку з екіпажем, що підтверджується Актами приймання - передачі до договору суборенди транспортного засобу з екіпажем №14.01/2019 від 14 січня 2019 року. Після виконання технікою з екіпажем робіт сторонами було підписано Акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) на суму 273 600,00 грн. Однак, відповідач своїх зобов`язань щодо плати не виконав, у зв`язку з чим за останнім рахується заборгованість у сумі 273 600,00 грн. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував до стягнення з відповідача передбачену договором пеню у сумі 54135,32 грн., штраф у розмірі 27 360,00 грн., а також згідно ст. 625 ЦК України 4 700,00 грн. 3% річних та 3 261,60 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 03.12.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2992/19. Постановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, судове засідання призначено на 23.12.2019.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

23.12.2019 від представника відповідача ПП «Корона-Сервіс» адвоката Діденка В.А. до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву від 19.12.2019, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свою позицію обґрунтовує тим, що для підтвердження надання послуг по договору оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №14.01/2019 від 14.01.2019, позивачем надано додатки та Акти приймання - передачі, які відносяться до договору суборенди, та не можуть бути підставою для виконання обов`язків відповідача за вищевказаним договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 14.09.2019 №14.09/2019.

Крім цього, представник відповідача стверджує про те, що відповідачем не підписувались додатки та акти до договору та вважає, що вищевказані документи мають ознаки підробки.

Також 23.12.2019 від представника відповідача ПП «Корона-Сервіс» адвоката Діденка В.А. до господарського суду надійшло клопотання про призначення експертизи від 19.12.2019. Клопотання обґрунтоване тим, що долучені позивачем до позовної заяви додатки до договору та Акти приймання - передачі до договору суборенди транспортного засобу з екіпажем №14.01/2019 від 14 січня 2019 року, мають ознаки підробки. За таких обставин відповідач просить суд призначити експертизу, доручивши її Київському науково - дослідному інституту судових експертиз, та поставити перед ним наступне питання:

- чи належать підписи від імені ПП "Корона-Сервіс" на додатках та актах до договору №14.01/2019 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 14.09.2019, укладеного із ФОП Вертелецьким В.А., посадовим особам ПП "Корона - Сервіс"?

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника відповідача про призначення експертизи, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 3 та 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, звертаючись до суду сторони мають враховувати, що обов`язок щодо наповнення доказової бази закон покладає на сторони, а не на суд.

Згідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відтак, процесуальний закон зобов`язує учасника справи, який заявляє клопотання про призначення у справі судової експертизи, на загальних підставах довести належними доказами наявність обставин, для з`ясування та оцінки яких потрібні спеціальні знання, суттєвий вплив зазначених обставин на результат вирішення спору у справі, відсутність можливості з`ясування зазначених обставин в інший спосіб, ніж шляхом призначення відповідної судової експертизи.

В даному випадку клопотання представника відповідача базується на голослівних жодним чином не підтверджених заявах про те, що документи представниками відповідача не підписувались та містять ознаки підробки. Жодних доказів, наприклад (але не виключно) оригіналів первинних документів відповідача, які б містили підпис директора або печатку ПП «Корона-Сервіс», які б візуально відрізнялися від підпису та печатки у додатках та актах до договору, і які б можливо було надати експерту для порівняння, копій відповідних звернень до правоохоронних органів тощо на підтвердження вказаних заяв представником не подано.

Відтак, подання зазначеного клопотання не спрямоване на вирішення судом основного завдання господарського судочинства (частина 1 ст. 2 ГПК України), а має на меті затягування судового процесу, відтак в порядку пункту 1 частини 2 ст. 43 ГПК України є зловживанням процесуальними правами та не належить до задоволення.

В судове засідання 23.12.2019 позивач та представник відповідача не з`явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

23.12.2019 до господарського суду Київської області від ФОП Вертелецького В.А. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю з`явитись у судове засідання.

23.12.2019 до господарського суду Київської області від представника ПП "Корона - Сервіс" надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю адвоката відповідача Діденка В.А. в іншому судовому процесі.

Розглянувши подані клопотання про відкладення розгляду справи, суд відхиляє їх з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Перше судове засідання проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та(або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Таких клопотань учасниками справи не заявлено.

Згідно до частини 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що

відкладення судового засідання є правом та прерогативою суду, а не обов`язком,

підставою для відкладення є неможливість вирішити спір в даному судовому засіданні, а не неявка представників сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання,

явку представників в судове засідання суд обов`язковою не визнавав;

представниками позивача та відповідача не надано жодних доказів поважності причин неявки, в тому числі і будь-яких доказів участі адвоката в іншому судовому процесі, а в порядку пункту 2 частини 2 ст. 202 ГПК України , підставою для відкладення розгляду справи є перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

відзив на позовну заяву та інші заяви та клопотання подані особисто представником відповідача до канцелярії суду безпосередньо перед засіданням, відтак представник відповідача, будучи присутнім в приміщенні суду, до судового засідання не з`явився, а у заяві про відкладення справи безпідставно послався на свою відсутність як на підставу для відкладення розгляду справи в порядку частини 2 ст. 202 ГПК України;

матеріалів справи достатньо для прийняття обґрунтованого рішення

суд клопотання представників сторін про відкладення судового засідання залишає без задоволення, та розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позов ФОП Вертелецького В.А. до ПП "Корона-Сервіс", дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

14.01.2019 між ФОП Вертелецьким В.А. (орендодавець) та ПП "Корона-Сервіс" (орендар) укладено договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №14.01/2019, відповідно до умов якого:

- у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі - техніка) разом із обслуговуючим персоналом (далі - екіпажем), а орендар зобов`язується прийняти техніку орендодавця та сплачувати орендодавцеві орендну плату за її використання (п. 1.1 договору);

- ознаки техніки, її характеристики тощо, в розрізі кожної одиниці відображаються в додатках до цього договору (п. 1.2 договору);

- техніка повинна бути передана орендодавцем та прийнята орендарем в установлені терміни, або в інший термін, додатково погоджений сторонами. Передача техніки здійснюється за місцезнаходженням орендаря (п. 3.1 договору);

- передача техніки в оренду здійснюється сторонами за актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками орендаря та орендодавця (за наявності у орендодавця печатки) (п. 3.2 договору);

- техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного акту приймання - передачі (п. 4.1 договору);

- орендна плата визначається в акті приймання - передачі наданих послуг, що підписується сторонами протягом 5 (п`яти) робочих днів після кожного місяця оренди техніки (п. 5.2 договору);

- виплата орендної плати проводиться протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання сторонами акта приймання - передачі наданих послуг. Орендар має право достроково сплатити орендну плату на користь орендодавця. Орендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого орендодавцем рахунку (п. 5.3 договору);

- остаточний розрахунок за даним договором здійснюється на підставі акту приймання - передачі наданих послуг з оренди, що оформлюється протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту закінчення терміну оренди (п. 5.8 договору);

- орендар за цим договором зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату (п.п. 6.2.1 договору);

- у разі порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором і чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 8.1 договору);

- за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 8.2 договору);

- за прострочення виконання зобов`язання орендар зобов`язаний сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої в період прострочення), від вартості неоплачених робіт за кожен день прострочення (п. 8.3 договору);

- орендар, у випадку порушення умов оплати вартості робіт, сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 10% від вартості неоплачених робіт (п. 8.5 договору);

- сторони, згідно з п. 2 ст. 625 ЦК України дійшли згоди, що орендар, у випадку прострочення оплати робіт, за користування коштами орендодавця сплачує на користь останнього індекс інфляції за весь час прострочення та 3% річних (п. 8.7 договору);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 9.1 договору).

Згідно частини 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а з відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Хоча сторони і визначили назву вказаного договору як договір оренди, за правовим змістом даний договір є змішаним договором оренди з елементами договору про надання послуг, оскільки орендодавець забезпечував керування, технічне обслуговування, експлуатацію техніки за цільовим призначенням (пункт 6.1.4), ніс витрати на оплату праці та утримання екіпажу, який перебував у трудових відносинах з орендодавцем (пункт 6.1.6). Крім того, у додатках до договору сторони визначили договірну вартість робіт з перерахунку на один гектар оброблюваної площі.

Відповідно до частини 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно додатків №1 та №2 (підписані і скріплені печатками обох сторін) до договору №14.01/2019 від 14.01.2019 "Перелік техніки, що передається в оренду з екіпажем" в оренду передається наступна техніка: комбайн зернозбиральний Case 2188, д.н. НОМЕР_3, та JONH DEERE 8430 - HORSCH Joker 8 RT з катком RolleFlex, д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до Актів приймання - передачі до договору суборенди транспортних засобів з екіпажем №14.01/2019 від 14.01.2019, які підписані і скріплені печатками обох сторін, позивач надав відповідачу в оренду наступну техніку: комбайн зернозбиральний Case 2188, д.н. НОМЕР_3, та JONH DEERE 8430 - HORSCH Joker 8 RT з катком RolleFlex, д.н. НОМЕР_1 .

Згідно з Актом здачі - прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 16.03.2019, який підписаний і скріплений печатками обох сторін, позивач надав відповідачу послуги на суму 273 600,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторони в умовах договору оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №14.01/2019 від 14.01.2019 погодили, що оплата орендної плати проводиться протягом трьох робочих банківських днів з дня підписання актів приймання - передачі наданих послуг.

На підставі наведеного, судом встановлено, що сума платежів за надану в оренду відповідачу техніку та виконані роботи загалом становить 273 600,00 грн., строк оплати якої становив до 20.03.2019 включно, а з 21.03.2019 настало прострочення.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за надані послуги не представив, доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо якості наданих послуг, суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував.

Викладене у відзиві твердження про підробку Додатків до договору та Актів взагалі жодними обставинами та доказами не підтверджено.

Договір, додатки та Акти до нього підписані Мінгалєєвою Н .М., яка згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 25.04.2017 є керівником ПП «Корона-Сервіс» без застережень та обмежень; підписи у договорі, додатках та Актах візуально однакові, представником відповідача не подано жодного документу, який би містив відмінний підпис керівника, і який би міг бути використаний як зразок вільного підпису при проведенні експертизи; суть відносин сторін за договором відповідає видам господарської діяльності, яку веде відповідач.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 273 600,00 грн. є обгрунтованою, доведеною належними письмовими доказами та підлягає задоволенню повністю.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену договором пеню в сумі 54 135,32 грн. (за період з 21.03.2019 по 16.10.2019), штраф 10% від вартості неоплачених робіт у сумі 27 360,00 грн., 4 700,00 грн. 3% річних (21.03.2019 - 16.10.2019), 3 261,60 грн. інфляційних втрат (21.03.2019 - 15.10.2019).

Згідно з п. 8.3 договору, за прострочення виконання зобов`язання орендар зобов`язаний сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої в період прострочення), від вартості неоплачених робіт за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Водночас вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше встановлено пунктом 8.4 Договору, згідно якого сторони відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань за даним договором, здійснюється протягом п`яти років з моменту підписання даного договору.

Отже, здійснивши перевірку розрахунку пені, не виходячи за межі заявленого позивачем періоду нарахування, суд встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені за період 21.03.2019 до 16.10.2019 становить 54 382,68 грн., суд ухвалюючи рішення, не вправі виходити за межі позовних вимог (частина 2 ст. 237 ГПК України) у зв`язку з чим вимогу позивача про стягнення з відповідача 54 135,32 грн. пені слід задовольнити повністю у заявленій сумі.

Згідно з п. 8.7 договору сторони, згідно з п. 2 ст. 625 ЦК України дійшли згоди, що орендар, у випадку прострочення оплати робіт, за користування коштами орендодавця сплачує на користь останнього індекс інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 3% річних (за період 21.03.2019 - 16.10.2019) становлять 4 722,41 грн., суд ухвалюючи рішення, не вправі виходити за межі позовних вимог (частина 2 ст. 237 ГПК України), відтак вказану вимогу позивача слід задовольнити повністю в заявленій сумі 4700,00 грн.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за період квітень 2019 року по вересень 2019 року, суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 2 712,82 грн., а відтак вимогу позивача про стягнення 3 261,60 грн. інфляційних втрат слід задовольнити частково у розмірі 2 712,82 грн.

Щодо вимог про стягнення штрафу в сумі 27 360, 00 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно частини 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин умовою застосування до боржника неустойки у вигляді штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобов`язання, а по-друге, така неустойка (штраф) за порушення зобов`язання має бути передбачена Договором.

За умовами пункту 8.5 підписаного сторонами на підставі вільного волевиявлення договору оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №14.01/2019 від 14.01.2019, крім пені, за порушення умов договору орендар сплачує виконавцю штраф у розмірі 10% від вартості неоплачених робіт.

Щодо одночасного стягнення передбачених договором пені та штрафу, суд зазначає, що зазначене не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

По-перше, таке формулювання пункту 8.5 договору сторони погодили у договорі, укладеному на підставі вільного волевиявлення, що відповідає положенням частини 2 ст. 231 ГК України.

По-друге, стаття 61 Конституції України розміщена у розділі ІІ Конституції України "Права, свободи та обов`язки людини і громадянина", та не стосується прав, обов`язків та юридичної відповідальності суб`єктів підприємницької діяльності у зобов`язальних відносинах, заснованих на господарському договорі.

У зв`язку із викладеним, позовна вимога про стягнення штрафу є такою, яку належить задовольнити в сумі 10% від 273 600,00 грн., тобто в сумі 27 360,00 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов ФОП Вертелецького Віталія Анатолійовича частково, ухвалює рішення про стягнення з ПП "Корона-Сервіс" 273 600,00 грн. основного боргу, 54135,32 грн. пені, 4 700,00 грн. 3% річних, 2 712,82 грн. інфляційних втрат та 27 360,00 грн. штрафу.

Відповідно до п.2. ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається судом у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судовий збір у розмірі 5 437,62 грн., пропорційно розміру задоволених вимог, покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи - підприємця Вертелецького Віталія Анатолійовича задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Корона-Сервіс" (07321, Київська обл., Іванківський район, село Олізарівка, вулиця Миру, будинок 4, ідентифікаційний код 30659740)

на користь фізичної особи - підприємця Вертелецького Віталія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 )

273 600,00 грн. (двісті сімдесят три тисячі шістсот гривень нуль копійок) основного боргу;

54 135,32 грн. (п`ятдесят чотири тисячі сто тридцять п`ять гривень тридцять дві копійки) пені;

27 360,00 грн. (двадцять сім тисяч триста шістдесят гривень нуль копійок) штрафу;

4 700,00 грн. (чотири тисячі сімсот гривень нуль копійок) 3% річних;

2 712,82 грн. (дві тисячі сімсот дванадцять гривень вісімдесят дві копійки) інфляційних втрат;

5 437,62 грн. (п`ять тисяч чотириста тридцять сім гривень шістдесят дві копійки) судового збору;

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано .11.01.2020.

Суддя О.В. Конюх