УХВАЛА

28 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 6/63-10-1719

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Всеукраїнської громадської організації «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» (особа, яка не брала участі у справі)

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 (у складі колегії суддів: Бєляновський В.В. (головуючий), Мишкіна М.А., Поліщук Л.В.) про відмову у відкритті апеляційного провадження

у справі № 6/63-10-1719

за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

до Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, Мисливсько-рибальського підприємства «Сокіл» Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних сил України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду державного майна України,

про визнання недійсним рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області та визнання права державної власності,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 Всеукраїнська громадська організація «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» (особа, яка не брала участі у справі; далі - ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України») звернулася безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 у справі № 6/63-10-1719.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2019, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

За змістом пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 2 частини 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України», Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

У провадженні Господарського суду Одеської області знаходилася справа №6/63-10-1719 за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, Мисливсько-рибальського підприємства «Сокіл» Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд державного майна України, про визнання недійсним рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області та визнання права державної власності.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015 за результатами розгляду касаційної скарги Мисливсько-рибальського підприємства «Сокіл» громадської організації «Військово-мисливське товариство «Південь» рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2015 і постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 у справі № 6/63-10-1719 залишено без змін.

29.11.2019, не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2015, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 і постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015, ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» (особа, яка не брала участі у справі) звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила зазначені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову у справі № 6/63-10-1719 відмовити.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 у відкритті апеляційного провадження за зазначеною апеляційною скаргою ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» було відмовлено на підставі пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК - у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Не погоджуючись із ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2019, ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» звернулося до суду із касаційною скаргою, у якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Скаржник зазначає, що системний аналіз норм частини 1 статті 254, статті 272, пункту 1 частини 1, частини 4 статті 287 ГПК (у редакції, чинній після 15.12.2017) дає підстави для висновку про можливість перегляду судових рішень у справі №6/63-10-1719 за апеляційною скаргою ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» як особи, яка не брала участі у справі.

Постановляючи оскаржену ухвалу від 06.12.2019 і відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» на підставі пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК, суд апеляційної інстанції виходив із такого.

За змістом частини 1 статті 91 ГПК (у редакції, чинній на момент ухвалення судових рішень у справі № 6/63-10-1719) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мали право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Прийняття і розгляд апеляційної скарги на рішення, яке набрало законної сили, було можливе лише з дотриманням приписів частини 2 статті 93 ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017) щодо поновлення строку на подання такої скарги.

Водночас за приписами ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017), якщо апеляційну скаргу було подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, які вже переглядалися в апеляційному порядку, то відповідні обставини виключали перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Зазначену правову позицію було викладено в пункті 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» (з подальшими змінами).

Таким чином, станом на момент ухвалення судових рішень у справі № 6/63-10-1719 ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017) не передбачав можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, у тому числі за скаргою особи, яка не брала участі у справі, навіть якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 254 ГПК (у редакції, чинній з 15.12.2017) учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 272 ГПК (у редакції, чинній з 15.12.2017) визначено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави; за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції; суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Разом із цим розділ ХІ «Перехідні положення» ГПК (у редакції, чинній з 15.12.2017) не передбачає повторного апеляційного перегляду судових рішень, які було переглянуто в апеляційному порядку за правилами ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, було б порушенням принципу правової певності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а перегляд цього рішення не є виправданим і обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справах: № 922/765/15 (постанова від 02.04.2019); № 20/5007/101/11 (постанова від 17.09.2019).

Постановляючи оскаржену ухвалу від 06.12.2019 у справі № 6/63-10-1719, суд апеляційної інстанції керувався наведеними позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду, яка відповідно до частини 2 статті 315 ГПК формує висновки про те, як саме повинна застосовуватися норма права.

Застосування таких правових висновків під час постановлення оскарженої ухвали відповідає вимогам пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК.

При цьому доводи, викладені у касаційній скарзі ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України», не спростовують зазначених висновків, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскарженої ухвали від 06.12.2019 є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.

Ураховуючи зазначене, Суд дійшов висновку про визнання касаційної скарги ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» необґрунтованою і про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №6/63-10-1719.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі № 910/16430/14 (ухвала від 17.12.2019).

За результатами перевірки матеріалів касаційної скарги ВГО «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» Судом також взято до уваги відсутність документа, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги, однак Суд не надає скаржникові строку для усунення цього недоліку, оскільки наявні передбачені процесуальним законом підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 287, пунктом 2 частини 2 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 6/63-10-1719 за касаційною скаргою Всеукраїнської громадської організації «Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України» на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2019.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 9 аркушах надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий