РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2019Справа №910/11814/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс»
доПриватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на
стороні позивача -1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін» 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехнології»
простягнення 20 585 843,09 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Іванов О.В.
від відповідача:Макаренко Ю.О.
від третьої особи-1:Паламарчук Д.Ю.
від третьої особи-2:Поліщук В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» про стягнення 21 354 442,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було належним чином виконано взяті на себе згідно договору №01Р-17/01-17А від 26.10.2016 грошові зобов`язання по дольовій участі у створенні технічної можливості приєднання до електричних мереж шляхом будівництва ПС Мостицька, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 21 354 442,44 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2019 відкрито провадження у справі №910/11814/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для подання заяв по суті спору, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; призначено підготовче засідання на 01.10.2019.

27.09.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що у договорі №01Р-17/01-17А від 26.10.2016 відсутня згода з усіх істотних умов, а тому останній є неукладеним, оскільки сторонами не було визначено найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), вимог до їх якості, а також не погоджено ціну Договору; відповідачем не прострочено своїх зобов`язань, відтак вимога позивача є передчасною; є необґрунтованим заявлений до стягнення позивачем розмір дольової участі відповідача.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 04.10.2019 для надання можливості відповідачу з`ясувати чи необхідно заявляти відвід.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2019 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів; зобов`язано позивача надати докази визначені у клопотанні відповідача; встановлено строк для надання таких доказів - до 11.10.2019; зобов`язано позивача направити витребувані документи позивачу, докази чого надати суду; відкладено підготовче засідання на 22.10.2019.

10.10.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» надійшла відповідь на відзив з долученими до неї документами, в тому числі тими, що витребовувались ухвалою суду від 04.10.2019. На останньому аркуші відповіді на відзив наявний засвідчувальний напис представника відповідача про одержання такого документу з додатками 10.10.2019.

За змістом відповіді на відзив позивач, зокрема, заперечує неукладеність договору №01Р-17/01-17А від 26.10.2016 з тих підстав, що сторонами було погоджено, що вказаний договір є змішаним, який містить елементи як інвестиційного договору, так і договору про надання послуг, зокрема, у вказаному договорі чітко визначено його предмет та встановлено ціну та строк оплати наданих послуг. Крім того, позивач вказує, що ним було в повному обсязі та належним чином виконано свої зобов`язання за спірним договором, а відтак у відповідача наявний обов`язок оплатити такі послуги (роботи).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/11814/19 заяву Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» про продовження строку задоволено та продовжено відповідачу встановлений судом в ухвалі від 09.09.2019 по справі №910/11814/19 процесуальний строк для подання заперечень на відповідь на відзив з доказами її направлення позивачу до 18.10.2019.

21.10.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що Договір №01Р-17/01-17А від 26.10.2016 не є змішаним, а за своєю суттю є договором про надання послуг з приєднання до електричних мереж, в той час як такі послуги були надані відповідачу електропередавальною організацією до будівництва ПС Мостицька. До того ж, відповідач спростовує погодження сторонами всіх істотних умов вказаного договору, зокрема, його ціни.

22.10.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/11814/19, мотивоване зверненням останнього до господарського суду міста Києва із позовом про визнання недійсним договору №01Р-17/01-17А від 26.10.2016.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 22.10.2019 долучено копію ухвали господарського суду міста Києва від 21.10.2019 про відкриття провадження у справі №910/14521/19 до клопотання про зупинення провадження у справі; повторно зобов`язано позивача виконати вимоги протокольної ухвали суду від 04.10.2019 та надати докази (відповідні технічні вимоги та їх коригування); вирішення інших клопотань відкладено до наступного підготовчого засідання; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 24.10.2019.

23.10.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» надійшла заява про долучення письмових доказів до матеріалів справи з доданими до неї документами.

Також 23.10.2019 позивачем було подано до відділу діловодства суду відповідь на заперечення Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4», в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» вказує, що предметом договору №01Р-17/01-17А від 26.10.2016 є створення технічної можливості приєднання до електричних мереж об`єктів шляхом будівництва підстанції 110 кВ, будівництво якої на підставі дольової участі якої зобов`язався фінансувати відповідач, а не послуги з приєднання до електричних мереж. Крім того, позивач стверджує, що направляв відповідачу проект додаткової угоди до спірного договору для погодження графіку сплати відповідачем дольової участі, однак останній ухилився від його підписання.

24.10.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження. В яких позивач вказує про відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі №910/11814/19.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 24.10.2019 долучено подані позивачем докази до матеріалів справи, оскільки частина доказів була подана на виконання вимог ухвали суду, а інші докази зазначені в клопотанні відповідача про витребування доказів; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у зв`язку з тим, що обставини щодо фінансування будівництва не входять в предмет доказування у даній справі, а умови фінансування вказаного будівництва викладені у договорі, оцінку якому буде надано на стадії дослідження; відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки відсутні підстави визначені ст. 227 Господарського процесуального кодексу України для зупинення провадження у справі; залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Мартін» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача; зобов`язати сторін направити протягом 3 днів залученій третій особі копії заяв по суті спору, а докази такого направлення надати суду; запропоновано залученій третій особі у строк протягом 10 днів з дня одержання ухвали надати суду письмові пояснення щодо заяв по суті спору, з доказами їх направлення іншим учасникам справи; відкладено засідання на 08.11.2019.

06.11.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін» надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких третя особа-1 повністю підтримує правову позицію позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2019, у зв`язку зайнятістю 08.11.2019 судді Бойка Р.В. та з метою економії процесуального часу учасників справи, призначено підготовче засідання у справі №910/11814/19 на 11.11.2019.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 11.11.2019 долучено пояснення третьої особи з доданими доказами до матеріалів справи; долучено відповідь на заперечення на відповідь на відзив, додані до неї докази наявні в матеріалах справи; частково долучено до матеріалів справи докази додані до заяви/клопотання; долучено до матеріалів справи наданий відповідачем висновок судового експерта №22/09-2019 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 05.11.2019; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 21.11.2019.

15.11.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» надійшли додаткові письмові пояснення щодо поданого відповідачем висновку судового експерта №22/09-2019 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 05.11.2019.

Також 15.11.2019 до відділу діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» 20 585 843,09 грн. та повернути йому з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 11 528,99 грн.

21.11.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» надійшла відповідь на пояснення третьої особи-1, в якій відповідач, зокрема, вказує, що позивач має за власний рахунок здійснити будівництво ПС «Мостицька».

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 21.11.2019 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову - 20 585 843,09 грн.; розгляд заяви позивача в частині повернення судового збору відкладено на більш пізню стадію розгляду справи; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 25.11.2019 з метою одержання пояснень позивача щодо доказів, які зазначені у клопотанні відповідача про витребування доказів.

25.11.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд приєднати до матеріалів справи додаткові докази, зокрема, висновок спеціаліста №178 від 18.11.2019, не приймати в якості доказів по справі документи, надані позивачем як проектно-кошторисної документації на будівництво ПС «Мостицька», визнати факт відсутності розробленої проектно-кошторисної документації на будівництво ПС «Мостицька».

Крім того, 25.11.2019 Приватним акціонерним товариством «Домобудівний комбінат №4» також подано клопотання про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 25.11.2019 представником позивача було надано суду письмові заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів від 21.11.2019.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 25.11.2019 визнано обставини відсутності проектної документації у позивача визнаними; в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено; залучено подану відповідачем копію відповіді на адвокатський запит до матеріалів справи з урахуванням її дати; частково задоволено клопотання відповідача від 25.11.2019 та долучено висновок спеціаліста до матеріалів справи, в іншій частині клопотання відмовлено, оскільки вимоги у п. 2 клопотання не передбачені Господарським процесуальним кодексом України; вимоги п. 3 клопотання будуть вирішені на стадії дослідження доказів та встановлення фактичних обставин справи; відкладено вирішення клопотання про призначення у справі судової експертизи до наступного підготовчого засідання; залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготехнологія» в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача; зобов`язано учасників направити залученій третій особі копії заяв по суті спору, а докази такого направлення надати суду; зобов`язано відповідача направити третій особі-2 клопотання, до якого додано висновок спеціаліста, та клопотання про призначення у справі судової експертизи, а докази такого направлення надати суду; запропоновано залученій третій особі у строк протягом 10 днів з дня одержання ухвали надати суду письмові пояснення щодо заяв по суті спору з доказами їх направлення іншим учасникам справи; запропоновано третій особі-2 надати пояснення з власним обґрунтуванням щодо обставин складення проектно-кошторисної документації; відкладено підготовче засідання на 10.12.2019 у зв`язку з залученням третьої особи-2 до участі у справі.

09.12.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» надійшло клопотання про виклик директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженергопроект» ОСОБА_1 в якості свідка.

09.12.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехнологія» надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких третя особа-1 повністю підтримує правову позицію позивача.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 10.12.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивача про виклик і допит свідка, роз`яснено позивачу порядок виклику свідка для допиту; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 12.12.2019.

12.12.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи заяви свідка - директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженергопроект» ОСОБА_1 .

12.12.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» надійшла відповідь на пояснення третьої особи-2.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 12.12.2019 долучено до матеріалів справи пояснення третьої особи-2, відповідь відповідача на пояснення та заяву свідка; в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи відмовлено, оскільки відсувні підстави для віднесення такого питання, яке зазначає відповідач у своєму клопотанні, на вирішення судовому експерту; закрито підготовче провадження у справі, встановлено порядок дослідження доказів, призначено справу до розгляду по суті на 20.12.2019; викликано в судове засідання ОСОБА_1 та зобов`язано позивача забезпечити його явку.

В судовому засіданні 20.12.2019 судом було опитано ОСОБА_1 як свідка.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 20.12.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 23.12.2019.

В судове засідання, призначене на 23.12.2019, представники учасників з`явились, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представники позивача та третіх осіб позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні 23.12.2019 судом завершено розгляд справи №910/11814/19 по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін» (Сторона-1) та Приватним акціонерним товариством «Домобудівний комбінат №4» (Сторона-2) укладено договір №01Р-17/01-17А (надалі - Договір), за умовами якого (п. 2.1) Сторона-1 зобов`язується створити технічну можливість приєднання до електричних мереж шляхом будівництва підстанції 110 кВ, далі ПС Мостицька, а Сторона-2 здійснює поетапну оплату у розмірі дольової участі при будівництві ПС Мостицька пропорційно необхідній Стороні-2 потужності (4,27 МВт).

Згідно п. 4.1 Договору розрахунок плати Сторони-2 визначається як дольова (пропорційна) участь у створенні технічної можливості приєднання до електричних мереж шляхом будівництва ПС Мостицька, загальною потужністю 54 МВт.

Дольова участь розраховується за формулою:

Д=ВОА*Рзам/Рпс, де:

Д - дольова участь Сторони-2 в створенні технічної можливості;

ВОА - вартість об`єкту за проектно-кошторисною документацією;

Рзам - потужність, яку Сторона-2 має на меті приєднати до електричних мереж, складає 4,27 МВт;

Рпс - потужність ПС Мостицька, складає 54 МВт.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, дольова участь Сторони-2 у розмірі, що відповідає розрахунку за п. 4.1 цього Договору, сплачується після розробки проектно-кошторисної документації та після укладення між Стороною-1 та підрядником відповідного договору на будівництво ПС Мостицька.

Відповідно до пункту 4.5 Договору створення Стороною-1 технічної можливості приєднання до електричних мереж об`єктів Сторони-2 за цим Договором підтверджується шляхом підписання Сторонами акту приймання-передачі. Створення технічної можливості підтверджується також відповідними документами, наданими повноважними державними органами щодо введення ПС Мостицька в експлуатацію.

У строк 10 календарних днів після повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, Сторона-1 подає Стороні-2 акт приймання-передачі у двох примірниках (п. 4.6 Договору).

Сторона-2 зобов`язана у строк 7 календарних днів з дня отримання акту приймання-передачі підписати та повернути один примірник акту або надати мотивовану відмову від підписання акту (п. 4.7 Договору).

У пункті 4.8 Договору зазначено, що якщо в установлений п. 4.5 Договору термін Сторона-1 не отримає підписаний Стороною-2 акт приймання-передачі або мотивовану відмову від підписання акту, послуги вважаються такими, що прийняті Стороною-2 з додержанням усіх умов Договору, а зобов`язання Сторони-1 вважаються виконаними належним чином.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж до 31.12.2020 (п. 7.1 Договору).

Отже, за змістом наведених положень Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Мартін» та Приватне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №4» домовились, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін» буде створено для відповідача технічну можливість приєднання до електричних мереж шляхом будівництва підстанції 110 кВ, далі ПС Мостицька, загальною потужністю 54 МВт, а Приватним акціонерним товариством «Домобудівний комбінат №4» буде частково профінансовано будівництва вказаної ПС в пропорційній частині до необхідної Приватному акціонерному товариству «Домобудівний комбінат №4» потужності - 4,27 МВт.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що 2підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Положення Договору не зумовлюють неоднакового розуміння предмету Договору та суті домовленостей сторін. Зокрема, сторонами було погоджено предмет договору - забезпечення ТОВ «Мартін» будівництва підстанції 110 кВ, загальною потужністю 54 МВт, та як наслідок надання можливості ПАТ «Домобудівний комбінат №4» приєднати за допомогою вказаної підстанції об`єкти до електричних мереж, з розрахунку того, що ПАТ «Домобудівний комбінат №4» необхідна потужність 4,27 МВт.

Також сторонами погоджено ціну виконання ТОВ «Мартін» своїх зобов`язань за Договором - в частині пропорційній від необхідної ПАТ «Домобудівний комбінат №4» потужності до вартості будівництва об`єкту за проектно-кошторисною документацією підстанції 110 кВ, загальною потужністю 54 МВт.

Тобто, умови Договору свідчать, що сторонами було досягнуто домовленості з приводу прав та обов`язків, які виникають на підставі вказаного Договору у сторін, та відповідно на підставі вказаного Договору у останніх виникли зобов`язання - у ТОВ «Мартін» створити для ПАТ «Домобудівний комбінат №4» можливість для приєднання до електричних мереж шляхом будівництва підстанції, а у ПАТ «Домобудівний комбінат №4» оплатити виконання ТОВ «Мартін» таких зобов`язань пропорційно необхідній відповідачу потужності від вартості будівництва підстанції.

В подальшому ТОВ «Мартін», ПАТ «Домобудівний комбінат №4» та ТОВ «Будпромінфрасервіс» було укладено угоду про заміну сторони у Договорі (надалі - Угода), за змістом якої права та обов`язки за Договором перейшли від ТОВ «Мартін» до ТОВ «Будпромінфрасервіс» з моменту підписання цієї угоди

За приписами ч. 1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналогічні приписи викладені у статтях 180, 181 Господарського кодексу України.

З огляду на наведені положення законодавства та зважаючи на те, що умовами спірного Договору чітко визначено обсяг зобов`язань сторін (предмет договору), в той час як законодавство встановлює свободу договору, а ціна такого договору, виражена у гривнях, та строк виконання грошових зобов`язань однією із сторін не є обов`язковими (істотними) умовами всіх цивільних договорів, у суду відсутні підстави вважати, що Договір є неукладеним.

Отже, на підставі Угоди стороною спірного Договору є позивач, що не заперечується відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи 07.06.2018 між ТОВ «Будпромінфрасервіс» (замовник) та ТОВ «Енерготехнології» (генпідрядник) укладено Договір №07/06/2018-ГПР/М/Е генерального підряду (надалі - Договір підряду), за умовами якого замовник доручив генпідряднику виконати комплекс підготовчих робіт та будівельно-монтажних робіт по реконструкції з розширенням існуючого комплексу будівель і споруд під багатофункціональний торгово-розважальний комплекс на проспекті, Правди, 47 у Подільському районі м. Києва, коригування (ПС110/10 «Мостицька» ІІ черга).

Пунктом 3.1 Договору підряду визначено, що ціна договору буде сформована по мірі видачі проектної документації та підписання протоколів погодження договірних цін на окремі види (етапи) робіт та становитиме їх суму. Остаточна ціна Договору визначається як загальна вартість виконаних генпідрядником та прийнятих замовником робіт на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт.

Згідно зведеного кошторису розрахунку вартості об`єкта будівництва до Договору підряду вартість підрядних робіт складає 270 056 180,81 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача дольової частки участі у будівництві ПС Мостицька, яка за розрахунками позивача складає суму 20 585 843,09 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За умовами Договору (з урахуванням угоди про заміну сторони у Договорі) ПАТ «Домобудівний комбінат №4» взяло на себе зобов`язання перед ТОВ «Будпромінфрасервіс» частково профінансувати будівництво підстанції 110 кВ, загальною потужністю 54 МВт, пропорційно до необхідної відповідачу потужності - 4,27 МВт.

Відповідач стверджує про передчасність вимог позивача з тих підстав, що умовами Договору передбачено виникнення у ПАТ «Домобудівний комбінат №4» обов`язку із сплати своєї частки дольової участі після розробки проектно-кошторисної документації та укладення договору підряду на будівництво ПС Мостицька, та поетапність здійснення такої оплати, яка має бути погоджена сторонами в окремій додатковій угоді.

При цьому, відповідач звертає увагу, що Договір підряду був укладений між ТОВ «Будпромінфрасервіс» та третьою особою-2 до укладення Угоди про заміну ТОВ «Мартін» у Договорі на позивача, а відтак укладення такого договору підряду не може вважатись виконанням Стороною-2 п. 4.2 Договору.

Так, відповідно до пункту 4.2 Договору сторонами було обумовлено виникнення у ПАТ «Домобудівний комбінат №4» обов`язку сплати частки дольової участі у Договорі завершенням іншою стороною розробки проектно-кошторисної документації та укладенням договору підряду на будівництво ПС Мостицька.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, а сторонами не заперечується, що ПАТ «Домобудівний комбінат №4» є співзабудовником житлового мікрорайону по вул. Маршала Гречка/просп. Правди у м. Києві.

Відповідно, під час здійснення будівництва житлових будинків у відповідача був наявний інтерес щодо забезпечення надійного електропостачання території.

У зв`язку з наведеним відповідач 04.04.2016 уклав із ПАТ «Київенерго» договір №НП-3894-16/47215 про приєднання, яке не є стандартним, та одержав технічні умови на приєднання.

Згідно Договору №НП-3894-16/47215 від 04.04.2016 ПАТ «Домобудівний комбінат №4» взяло на себе зобов`язання розробити на підставі технічних умов №НП-384-16 від 04.04.2016 проектну документацію на будівництво електроустановок зовнішнього електрозабезпечення (від місця забезпечення потужності до точки приєднання) та узгодити її із виконавцем послуг шляхом отримання відповідного технічного рішення щодо такої проектної документації, а також на дату 31.12.2019 забезпечити прийняття в експлуатацію власного об`єкта та електроустановок зовнішнього електрозабезпечення від точки приєднання до цього об`єкта. Згідно вказаного договору відповідачем було заявлено про необхідну йому у точці приєднання потужність у розмірі 4,27 МВт.

ПАТ «Домобудівний комбінат №4» разом з іншими забудовниками житлової та нежитлової нерухомості та ПАТ «Київенерго» 30.12.2016 уклали меморандум про об`єднання зусиль для спільного вирішення питання фінансування та будівництва джерела живлення житлового масиву, необхідність спорудження якого обумовлена технічними умовами на приєднання електроустановок до електромереж ПАТ «Київенерго».

Водночас, станом на дату розгляду даного спору сторонами не заперечується, що відповідачем побудовано житлові будинки, підключено до електричних мереж та введено в експлуатацію, проте жодних доказів виконання відповідачем технічних умов ПАТ «Київенерго» власними силами (в тому числі, шляхом будівництва електроустановки зовнішнього електрозабезпечення) матеріали справи не містять, як і не містять доказів можливості виконання ПАТ «Домобудівний комбінат №4» таких умов поза межами Договору без виконання позивачем своїх зобов`язань.

Таким чином, зміст Договору полягав у створенні підстанції потужністю, яка обумовлена потребами споживачів, та відповідно передбачалось, що Сторона-1 бере на себе зобов`язання з вирішення організаційних питань щодо створення технічних умов для приєднання об`єктів відповідача до електричної мережі, до яких, зокрема, входить розробка проектної документації та укладення із підрядником договору, предметом якого є будівництво підстанції, а Сторона-2 бере на себе зобов`язання із відшкодування витрат на будівництво такої підстанції, виходячи з необхідної (замовленої Стороною-2) потужності.

Отже, виникнення у відповідача обов`язку зі сплати частки дольової участі пов`язане із початком виконання на підставі відповідного договору підрядних робіт з будівництва підстанції «Мостицька» згідно з розробленою позивачем проектно-кошторисною документацією.

На підтвердження належного виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем було надано суду розроблену проектну документацію на будівництво ПС Мостицька та листи Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», з яких вбачається, що така проектна документація є погодженою. Більше того, матеріали справи містять експертний звіт Державного підприємства «Державний науково-дослідний та гірничо-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» щодо розгляду відповідної проектної документації.

Крім того, в матеріалах справи наявний Договір підряду, укладений позивачем та третьою особою-2, предметом якого в тому числі є будівництво ПС Мостицька на підставі наданої ТОВ «Будпромінфрасервіс» проектної документації.

Доводи відповідача з приводу того, що даний Договір підряду був укладений позивачем до заміни Сторони-1 у Договорі з ТОВ «Мартін» на ТОВ «Будпромінфрасервіс», а відтак останній не може вважатись таким, що укладений на виконання п. 4.2 Договору, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки, по-перше, ТОВ «Мартін» було передано ТОВ «Будпромінфрасервіс» функції замовника будівництва ПС Мостицька (зокрема, обов`язки з розробки проектної документації та здійснення будівництва) згідно договору №01М-04/4-17ІД від 04.04.2017, що не суперечить ні умовам Договору, ні законодавству.

Тобто, позивачем було укладено Договір підряду саме на виконання Договору та досягнення мети такого договору - здійснення будівництва ПС Мостицька та надання можливості споживачам приєднатись до електричної мережі, та такі повноваження бути делеговані позивачу третьою особою як стороною Договору.

По-друге, жодних обмежень щодо делегування Стороною-1 своїх повноважень за Договором іншим особам умови Договору не містять.

По-третє, сторонами не заперечуються обставини того, що третя особа-2 не лише приступила до виконання робіт з будівництва ПС Мостицька, а й станом на дату розгляду даної справи завершує будівництво такої підстанції.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За внутрішніми переконаннями суду надані позивачем докази належного виконання своїх зобов`язань за Договором є більш вірогідними, ніж надані відповідачем докази неналежності такого виконання зобов`язань.

Отже, на думку суду, обставини, які обумовлюють виникнення у відповідача обов`язку зі сплати своєї частки дольової участі у будівництві підстанції, - виконання Стороною-1 своїх зобов`язань з розробки проектно-кошторисної документації та укладення договору підряду з будівництва підстанції, настали.

Попри наведене, як зазначалось, суть Договору полягає саме у відшкодуванні витрат Сторони-1, як замовника об`єкта будівництва за договором підряду.

Зокрема, обґрунтованість такого тлумачення судом умов Договору підтверджується змістом п. 4.3 Договору, відповідно до якого порядок та графік оплати дольової участі визначається додатковою угодою до цього договору, які повинні відповідати умовам оплати підряднику авансових платежів за актами виконаних робіт відповідно до умов підрядного договору між Стороною-1 та підрядником.

Тобто, умови наведеного пункту визначають пов`язаність графіку оплати відповідачем дольової участі із оплатою Стороною-1 коштів на користь підрядника будівництва.

Таким чином, на думку суду, фактично умови Договору передбачають компенсування відповідачем позивачу коштів, витрачених на фінансування будівництва ПС Мостицька, у розмірі, який обраховується в залежності від замовленої Стороною-2 потужності.

Про обґрунтованість та розумність таких висновків суду свідчить те, що обумовлена позивачем та третьою особою-2 вартість будівельних робіт є гнучкою та може змінюватись, що, зокрема, підтверджується як умовами Договору підряду, так і змістом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої загальна кошторисна вартість будівництва станом на 29.09.2019 становить 260 336 189,00 грн., в той час як згідно долученого до позову зведеного кошторису розрахунку вартості об`єкта будівництва до Договору підряду вартість підрядних робіт складала 270 056 180,81 грн.

Відтак, при здійсненні розрахунку частки дольової участі, яка підлягала сплаті відповідачем станом на дату подання позову необхідно виходити з того який розмір витрат у відповідну дату був понесений позивачем на виконання своїх зобов`язань за Договором.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень та акту звірки взаєморозрахунків, складеного між позивачем та третьою особою-2, вбачається, що станом на дату звернення до господарського суду міста Києва із даним позовом ТОВ «Будпромінфрасервіс» було сплачено на користь ТОВ «Енерготехнології» кошти у загальному розмірі 163 427 875,27 грн.

Суд відзначає, що після подання даного позову позивач також сплачував третій особі-2 кошти за виконані роботи з будівництва ПС Мостицька, однак оскільки такі витрати станом на дату подання позову не були понесені позивачем, то відповідно у відповідача не було обов`язку із сплати частки своєї дольової участі у відповідній частині на користь ТОВ «Будпромінфрасервіс», а тому вимоги позивача в цій частині були заявлені передчасно.

Як вбачається із п. 4 .1 Договору сторонами було погоджено пропорційне відшкодування відповідачем витрат позивача на будівництво підстанції.

Оскільки потужність підстанції передбачалась 54 МВт, в той час як замовлена ПАТ «Домобудівний комбінат №4» потужність складала 4,27 МВт, то відповідно відповідач зобов`язався компенсувати 7,9074% від вартості будівництва (4,27/54 МВт).

Таким чином, враховуючи фактично понесені позивачем витрати на створення технічної можливості відповідача приєднатись до електричної мережі, станом на дату звернення до суду із даним позовом - 163 427 875,27 грн., у відповідача був наявний обов`язок зі сплати своєї частки дольової участі у будівництві ПС Мостицька, яка складає 7,9074% від загального розміру фактично понесених позивачем витрат, що становить суму 12 922 895,81 грн. (163 427 875,27 грн. х 7,9074 / 100).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, дольова участь Сторони-2 у розмірі, що відповідає розрахунку за п. 4.1 цього Договору, сплачується після розробки проектно-кошторисної документації та після укладення між Стороною-1 та підрядником відповідного договору на будівництво ПС Мостицька.

Приписами ст. 252 Цивільного кодексу України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною 1 статті 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на наведене вбачається, що умови укладеного між сторонами Договору, відповідно до яких відповідач здійснює сплату своєї частки дольової участі після розробки проектно-кошторисної документації та після укладення договору підряду з підрядником, не є ні визначенням строку/терміну виконання зобов`язання, адже не є подією, яка має неодмінно настати, ні відкладальною обставиною, так як в даному випадку вони стосується лише обов`язків відповідача щодо сплати коштів, а відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України відкладальна обставина має змінювати права та обов`язки сторін.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що сторонами не було погоджено строк виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором.

В свою чергу, у п. 4.3 Договору сторонами було погоджено, що порядок та графік оплати дольової участі визначається додатковою угодою до цього договору, які повинні відповідати умовам оплати підряднику авансових платежів за актами виконаних робіт відповідно до умов підрядного договору між Стороною-1 та підрядником.

Сторони стверджують про те, що ними не було досягнуто згоди щодо укладення додаткової угоди до договору із визначенням порядку та графіку оплати дольової участі відповідачем, однак наведені обставини не мають своїм наслідком припинення зобов`язання та/або відсутність у відповідача обов`язку з його виконання.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем було направлено відповідачу вимогу (вих. №1-04/07 від 04.07.2019) про виконання зобов`язання за Договором 04.07.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 04.07.2019, накладною 427 та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 04.07.2019, до якого було долучено документи на підтвердження погодження проектної документації на будівництво підстанції та копії Договору підряду, зведеного кошторису вартості робіт.

У відповідь на вказаний лист відповідачем було направлено позивачу лист вих. №26/07 від 26.07.2019, в якому Приватне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №4» пропонувало ТОВ «Будпромінфрасервіс» змінити умови Договору в частині визначення необхідної відповідачу потужності в бік її зменшення та умови Договору в частині проведення розрахунків. Суд відзначає, що у вказаному листі відповідачем жодним чином не вказувалось про необґрунтованість вартості будівництва ПС Мостицька за Договором підряду та/або про наявність недоліків проектної документації.

Листом вих. №26/07 від 26.07.2019 позивач повідомив відповідача про неможливість перегляду необхідної відповідачу розрахункової потужності, оскільки проектування потужності ПС Мостицька відбувалося із урахуванням сукупної замовленої потужності на створення технічної можливості для приєднання всіх майбутніх споживачів та відповідно на даний час обладнання є закупленим та монтується на ПС Мостицька. Також позивач повторно просив відповідача сплатити частку дольової участі.

Водночас під час розгляду даної справи відповідач обґрунтовує свою правову позицію у спорі наявністю недоліків у розробленій позивачем технічній документації, при тому, що позивачем погоджено таку документацію, на підставі неї одержано технічні умови на будівництво та відповідно останнє перебуває на завершальній стадії.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Очевидно, що дії відповідача, який ще у 2016 році уклав (підписав та скріпив своєю печаткою) з ТОВ «Мартін» Договір, в подальшому уклав (підписав та скріпив своєю печаткою) Угоду про заміну сторони у Договорі з ТОВ «Мартін» на ТОВ «Будпромінфрасервіс», у липні 2019 року (після пред`явлення позивачем вимоги виконати грошові зобов`язання) направляв ТОВ «Будпромінфрасервіс» листи із пропозицією змінити умови укладеного Договору, проте під час розгляду даного спору, предметом якого є вирішення питання про виконання відповідачем своїх зобов`язань за таким договором, стверджує про неукладеність цього договору з підстав відсутності у ньому погодження істотних умов та звертається до суду із позовом про визнання його недійсним, суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними.

Варто зауважити, що доктрина venire contra factum proprium в схожій правовій ситуації застосовувалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17, а також у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17.

При цьому, сторонами не заперечується, що відповідач був зацікавлений у будівництві ПС Мостицька, укладав правочині, спрямовані на реалізацію Договору, до введення в експлуатацію будинків.

Суд не виключає, що після введення відповідачем збудованих житлових будинків в експлуатацію за відсутності збудованої підстанції та набуття права власності на квартири інвесторами, ПАТ «Домобудівний комбінат №4» втратило інтерес до реалізації Договору, однак наведені обставини не можуть слугувати підставою для односторонньої відмови від Договору.

Недобросовісність відповідача в частині виконання своїх зобов`язань перед позивачем та суперечливість його поведінки до звернення позивача із даним позовом до суду та після, ставлять під сумнів добросовісність ПАТ «Домобудівний комбінат №4» як учасника господарського процесу під час доведення своєї правової позиції у даному спорі.

Попри наведене, суд, враховуючи дату одержання ПАТ «Домобудівний комбінат №4» вимоги ТОВ «Будпромінфрасервіс» про сплату дольової участі та керуючись приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, приходить до висновку, що станом на дату звернення позивача до суду у відповідача наявна заборгованість перед ТОВ «Будпромінфрасервіс» за Договором зі сплати частки дольової участі у розмірі 12 922 895,81 грн.

В іншій частині вимоги позивача є передчасними, оскільки ТОВ «Будпромінфрасервіс» здійснювався розрахунок дольової участі ПАТ «Домобудівний комбінат №4» виходячи із загальної вартості підрядних робіт за Договором підряду, яка є орієнтовною.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ПАТ «Домобудівний комбінат №4» обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Будпромінфрасервіс» підлягають частковому задоволенню, а з ПАТ «Домобудівний комбінат №4» підлягає стягненню частка дольової участі у розмірі 12 922 895,81 грн.

У п. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) «Проніна проти України» зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Інші доводи учасників справи №910/11814/19 судом не досліджуються, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Щодо розподілу судових витрат.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 1 921,00 грн. до 672 350,00 грн.).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» у своїй позовній заяві було заявлено майнову вимогу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» 21 354 442,44 грн., за розгляд якої підлягав оплаті судовий збір у розмірі 320 316,64 грн.

В подальшому позивачем зменшено свою майнову вимогу про стягнення коштів до 20 585 843,09 грн., за розгляд якої підлягає до сплати судовий збір у розмірі 308 787,65 грн. У вказаній заяві позивачем заявлено клопотання про повернення із Державного бюджету України судового збору у розмірі 11 528,99 грн.

В той же час, як вбачається із платіжного доручення №D10 від 28.08.2019, Товариством з додатковою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» сплачено судовий збір за звернення до господарського суду міста Києва із даним позовом у розмірі 320 316,65 грн.

Тобто, позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,01 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, клопотання Товариства з додатковою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» про повернення сплаченого судового збору підлягає задоволенню, а сплачений за платіжним дорученням №D10 від 28.08.2019 судовий збір у розмірі 11 528,99 грн. - поверненню.

Водночас, враховуючи, що позивачем надано суду клопотання про повернення судового збору в розмірі 11 528,99 грн., в той час як в силу приписів ст. 14 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою вирішувати питання що повернення сплаченого стороною судового збору, суд звертає увагу позивача, що останній вправі звернутись до суду з клопотанням про повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 0,01 грн., проте в цій частині судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

В іншій частині відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» (04074, м. Київ, вул. Лугова, 13; ідентифікаційний код 05503160) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літера «В»; ідентифікаційний код 35392750) кошти у розмірі 12 922 895 (дванадцять мільйонів дев`ятсот двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 81 коп. та судовий збір у розмірі 193 843 (сто дев`яносто три тисячі вісімсот сорок три) грн. 44 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Будпромінфрасервіс» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літера «В»; ідентифікаційний код 35392750) з Державного бюджету України судовий збір в частині 11 528 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн. 99 коп., сплачений за платіжним дорученням №D10 від 28.08.2019, оригінал якого находиться в матеріалах справи. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 20.01.2020.

Суддя Р.В. Бойко