РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2019Справа № 910/10919/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В.В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Преміум"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води Карпат"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея"

про визнання недійсним права вимоги та заяви про зарахування зустрічних однорічних вимог від 19.06.2019,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 13.11.2019,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аква-Преміум" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води Карпат" (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" (далі - відповідач 2) про визнання недійсним права вимоги та заяви про зарахування зустрічних однорічних вимог від 19.06.2019.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аква-Преміум" зазначає, що він заперечує заявлену вимогу про залік зустрічних однорідних вимог.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.08.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в справі № 910/10919/19, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 11.09.2019 та встановив строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив та інших доказів.

До відділу автоматизованого документообігу суду (канцелярії) суду 10.09.2019 представником відповідача 1 подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 11.09.2019 Господарський суд міста Києва відклав підготовче засідання у справі на 02.10.2019 та запропонував сторонам подати додаткові письмові пояснення та докази.

02.10.2019 у судовому засіданні було подано - представником позивача додаткові пояснення, клопотання про витребування доказів, представником відповідача 1 - письмові пояснення.

За наслідками підготовчого засідання 02.10.2019 судом було проголошено ухвалу про продовження підготовче провадження у справі на 30 днів до 18.11.2019 (включно) та відкладення підготовчого засідання на 24.10.2019, сторонам запропоновано надати докази та пояснення.

18.10.2019 до канцелярії суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої заявник просив прийняти зазначену заяву та визнати недійсним з моменту вчинення Договір купівлі-продажу обладнання № 18/12/17-КП від 17.12.2018 з усіма його невід`ємними додатками.

23.10.2019 до канцелярії суду надійшов відзив ТОВ "Астрея" на позовну заяву.

Розглянувши у підготовчому засіданні 24.10.2019 клопотання позивача про витребування доказів суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на його необґрунтованість та що стороною не наведено, які факти та обставини можуть бути підтверджені чи спростовані витребуваними доказами у межах розгляду даного господарського спору.

Також 24.10.2019 у підготовчому засіданні було розглянуто заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд відхилив зазначену заяву.

У підготовчому засіданні 24.10.2019 було оголошено перерву до 30.10.2019 у зв`язку з неявкою представника відповідача 1.

У підготовче засідання 30.10.2019 прибула представник позивача та надала пояснення.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено наявними в матеріалах справи розпискою про оголошення перерви з підписом представника відповідача 2 та телефонограмою від 29.10.2019 щодо повідомлення особисто представника відповідача 1. Також ухвала про виклик представника відповідача 1 у судове засідання направлена на адресу відповідача 1 та оприлюднена у Єдиному реєстрі судових рішень.

За наслідками підготовчого засідання 30.10.2019 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначений розгляд справи по суті в судовому засіданні 13.11.2019.

У призначене судове засідання 13.11.2019 з`явився представник позивача та надав пояснення по суті спору, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі не направили своїх представників для участі в судовому засіданні 13.11.2019, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись із даним позовом до суду, Товариство зазначає, що на адресу ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» надійшло поштове відправлення №397, з якого вбачається, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АСТРЕЯ» право вимоги в сумі 62 7298 грн. 80 коп., що виникло на підставі Договору купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року, укладеному між ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ». Укладення вказаного договору стало підставою для направлення ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» Заяви від 19 червня 2019 року про зарахування зустрічних однорідних вимог щодо припинення зобов`язань ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АСТРЕЯ» перед ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» в сумі 504 351 (п`ятсот чотири тисячі триста п`ятдесят одна) грн. 30 коп. в порядку статті 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), шляхом одностороннього зарахування зустрічних однорідних вимог.

Повідомлення про відступлення права вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» за Договором купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року отримана ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» разом із Заявою ТОВ «АСТРЕЯ» від 19 червня 2019 року про зарахування зустрічі однорідних вимог.

Не погоджуючись із діями відповідачів, Товариство просить суд визнати недійсним право вимоги за Договором купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року, укладеному між ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» та визнати недійсною Заяву від 19 червня 2019 року про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов`язань ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АСТРЕЯ» перед ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» в сумі 504 351 (п`ятсот чотири тисячі триста п`ятдесят одна) грн. 30 коп. в порядку статті 601 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги Товариства обґрунтовані наступним.

Згідно наданого Договору про відступлення права вимоги вбачається, що ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» на підставі Договору купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року (далі - Договір) поставлено ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» Товар («Машина розпивочна»), що підтверджується Актом приймання передачі №5 за Договором, видатковою накладною №6 від 22.12.2018, податковою накладною №7 від 22.12.2018, Актом звірки взаємних розрахунків за поставлений Товар від 24.12.2018.

Відповідно до п. 1.3. Договору про відступлення права вимоги, вищевказані документи є невід`ємною частиною цього договору, однак не були надані ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ».

У січні 2019 року на підставі рішення загальних зборів засновників відбулось звільнення ОСОБА_1 із посади директора ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ».

Як зазначає позивач, причиною зміни керівництва компанії у січні 2019 року стало значне погіршення фінансового стану Товариства, що викликало необхідність у поглибленому вивченні первинної бухгалтерської документації та фінансової звітності, а також проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, документів та розрахунків підприємства.

За наслідками проведених заходів, було виявлено роздруковану видаткову накладну №6 від 22 грудня 2018 року з печатками ТОВ «АКВА-ПРЕМІУМ» та ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» без підписів ОСОБА_1 чи інших уповноважених осіб. Будь-яких інших документів, зокрема Договору купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року, а також оформлених документів, що засвідчують факт поставки обладнання (акту приймання передачі №5, видаткової накладної №6 від 22.12.2018), його транспортування та зберігання виявлено не було, як стверджує позивач.

Відповідно до отриманих пояснень працівників, відповідальних за проведення фінансово-господарських операцій ТОВ «АКВА-ПРЕМІУМ» в період керівництва ОСОБА_1 ., вказаний договір купівлі-продажу обладнання та інші первинні документи не оформлялись, а поставка обладнання не здійснювалась. Відсутність факту поставки Товару («Машина розливочна») підтверджується, даними бухгалтерського обліку, який вівся ТОВ «АКВА-ПРЕМІУМ» в період керівництва ОСОБА_1 .. результатами проведеної інвентаризації активів та основних засобів ТОВ «АКВА- ПРЕМІУМ», а також відсутністю документів, які б свідчили про його транспортування, зберігання, взяття на баланс та введення в експлуатацію.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на момент укладення Договору купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року та на момент зазначеної дати поставки Товару за Договором, директором TOB «АКВА ПРЕМІУМ» та директором ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» була одна особа - ОСОБА_1

На момент звернення із даним позовом до суду вказана особа також є єдиним засновником та бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ». У свою чергу, ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» є бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «АСТРЕЯ».

Таким чином за твердженнями позивача, наявність у ТОВ «АСТРЕЯ» оформлених первинних документів, якими ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» підтверджує право вимоги ТОВ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ» до ТОВ «АКВА-ПРЕМІУМ» на суму 627298 грн. 80 коп. може свідчити про їх оформлення ОСОБА_1 після звільнення з посади директора ТОВ «АКВА-ПРЕМІУМ» та незаконне використання печатки Товариства.

Не визнаючи та заперечуючи факт поставки Товару за Договором купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року, позивач стверджує, що у ТОВ «АСТРЕЯ» відсутні передбачені законом правові підстави для проведення зарахування зустрічних вимог між TOB «АКВА ПРЕМІУМ» та ТОВ «АСТРЕЯ» за Договором купівлі-продажу обладнання №18/12/17-КП від 17 грудня 2018 року, укладеному між ТОВ «АКВА ПРЕМІУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ КАРПАТ».

З огляду на вищевикладене, отримана Заява від 19 червня 2019 року про зарахування зустрічних однорідних вимог, не може підставою для припинення зобов`язань ТОВ «АСТРЕЯ» перед ТОВ «АКВА-ПРЕМІУМ» та має бути визнана недійсною.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач 1 та відповідач 2 в своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що з його боку було дотримано всіх обов`язкових законодавчо визначених вимог для здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог. Свою правову позицію відповідачі обґрунтовують судовою практикою суду касаційної інстанції.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Положення статті 4 ГПК України щодо права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, є реалізацією частини 1 статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, та частини 2 статті 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України.

Відповідно до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Норми чинного законодавства передбачають порядок та підстави визнання правочинів недійсними, тобто дії особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на вказане, вимога Товариства про визнання недійсним права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води Карпат" не є вимогою про встановлення юридичних фактів та може бути самостійною позовною вимогою.

У випадку звернення сторони до суду з вимогами, які не можуть бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 910/14144/17 (провадження № 12-88гс18). Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води Карпат" за договором купівлі-продажу обладнання № 18/12/17-КП від 17.12.2018.

Щодо вимоги про визнання недійсною заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.06.2019 суд зазначає наступне.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 Цивільного кодексу України).

З аналізу статті 601 ЦК України вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Із наданої до суду копії спірної заяви від 19.06.2019 вбачається, що фактично ТОВ «АВСТРЕЯ» мала на меті здійснити зарахування вимог, які виникнуть у майбутньому за наслідками розгляду господарської справи № 909/449/19 Господарського суду Івано-Франківської області.

Вказане не відповідає інституційній меті зарахування зустрічних однорідних вимог. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що перш за все зобов`язання сторін не виникають із рішення суду, оскільки сама по собі наявність судового рішення засвідчують обставини та факт наявності чи відсутності зобов`язання.

Таким чином, суд, надавши оцінку спірній заяві, дійшов висновку про те, що вимоги, які ТОВ «АСТРЕЯ» мала на меті зарахувати за своєю правовою природою не є однорідними.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З системного аналізу викладеного суд дійшов висновку, що позивачем доведено, відповідачами не спростовано наявності обставин та фактів, з якими законодавець передбачає можливість визнання заяви від 19.06.2019 недійсною, як одньостороннього правочину.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати з урахуванням положень статті 129 ГПК України покладаються на відповідача 2.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129-130, 236-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/10919/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Преміум" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води Карпат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" закрити в частині позовної вимоги про визнання недійсним права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води Карпат" за договором купівлі-продажу обладнання № 18/12/17-КП від 17.12.2018.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Преміум" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води Карпат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" про визнання недійсною заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.06.2019 - задовольнити.

3. Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.06.2019 (у порядку статті 601 Цивільного кодексу України) у розмірі 504 351,30 грн та припинення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Преміум" по сплаті вказаної суми на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" недійсною.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрея" (77543, Івано-Франківська область, Долинський район, село Старий Мізунь, урочище Верхній Чертіж, будинок 1; ідентифікаційний код 32803725) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Преміум" (01024, місто Київ, вулиця Круглоуніверситетська, будинок 14; ідентифікаційний код 38908018) 1 921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок) судового збору.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13.02.2020.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ