ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2549/19

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України", Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гора

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво", м. Київ

про стягнення 184944,67 грн.

За участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: Парубець В.М. (дов. № 1.5-9 від 19.06.2019 р.);

від відповідача: не з`явився.

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія Авіалінії України" (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" (відповідач) про стягнення 163035,00 грн. заборгованості, 16857,82 інфляційних втрат та 5051,85 грн. 3 % річних, всього 184944,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором № 6 від 01.01.2017 р. про надання послуг з розміщення авіаційної техніки та забезпечення наявним устаткуванням для її ремонту, укладеним між позивачем та відповідачем, щодо оплати наданих позивачем за період з травня 2018 р. по липень 2018 р. послуг, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути 163035,00 грн. заборгованості, 16857,82 інфляційних втрат та 5051,85 грн. 3% річних, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є м. Київ.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з умов договору № 6 від 01.01.2017 р., укладеного між позивачем та відповідачем, позивач зобов`язався надати послуги з розміщення авіаційної техніки та забезпечення відповідача наявним устаткуванням для її ремонту на своїй території, тобто на території Київської області, м. Бориспіль.

Отже, позивач скористався своїм правом на звернення до господарського суду Київської області з позовом до відповідача про стягнення 184944,67 грн. боргу, що виник за договором № 6 від 01.01.2017 р. за місцем виконання договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.11.2019 р. було відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання призначено на 12.12.2019 р.

26.12.2019 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він просив у зв`язку з відсутністю у відповідача заявленого у позовній заяві рахунку № 62 від 31.07.2018 р., а також відсутністю доказів його направлення на адресу відповідача та з метою проведення звірки нарахувань суми заборгованості, відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечень.

Вказане клопотання не задоволено судом, оскільки по-перше: це не перша неявка представника відповідача в судове засідання, по-друге: Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості подання відповідачем відповіді на відзив, оскільки таке право надано ГПК України тільки позивачу, як учаснику судового процесу. Отже, вказана відповідачем причина неявки його представника не визнана судом поважною, що відповідно до ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для відкладення судового засідання.

Представник позивача у судових засіданнях 12.12.2019 р. та 26.12.2019 р. позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні 26.12.2019 р. проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечував.

Представник відповідача у судові засідання 12.12.2019 р. та 26.12.2019 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не надав, хоча про час, дату та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 126 та клопотанням про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2017 р. між Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія Авіалінії України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» було укладено договір № 6.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець за плату надає замовникові послуги з розміщення авіаційної техніки та забезпечує замовника наявним устаткуванням для її ремонту.

Згідно з пп. 2.3.6 договору замовник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги, надані виконавцем за цим договором.

Вартість договору визначається вартістю фактично наданих послуг виконавцем замовнику за цінами, наведеними в додатках до даного договору (п. 3.1 договору).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, виконавець виставляє замовникові рахунок на оплату наданих у звітному місяці послуг, який підлягає оплаті замовником протягом 5 днів після його отримання. Але, у разі відсутності такого рахунку від виконавця, замовник повинен оплатити надані послуги, відповідно направленим до виконавця заявам про надання послуг, та за якими не отримано відмову, до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 3.3 договору на пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним, сторони підписують акти виконаних робіт.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє по 31.12.2017 р. (п. 7.1 договору).

Сторонами договору підписано додаток № 1 від 01.01.2017 р. до договору № 6 від 01.01.2017 р., яким вони погодили найменування послуг, ціну за 1 добу та вартість послуг за місяць.

28.12.2017 р. між ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» та ТОВ «Авіакомпанія Браво» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 6 від 01.01.2017 р.

Відповідно до п. 1 вказаної додаткової угоди сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору № 6 від 01.01.2017 р. до 31.12.2018 р.

Пунктом 2 додаткової угоди сторони погодили вартість послуг за 1 добу, а саме: розміщення одного ПС типу МD-80/83/88 - 435,00 грн. за 1добу; розміщення одного ПС типу А-320/В737 - 488,00 грн. за 1 добу; використання драбини та іншого обладнання - 55,00 грн.

На виконання умов договору № 6 від 01.01.2017 р. позивачем за період з 31.05.2018 р. по 30.06.2018 р. було складено акти надання послуг № 38 від 31.05.2018 р. на суму 28675,00 грн., № 43 від 31.05.2018 р. на суму 24865,00 грн., № 51 від 30.06.2018 р. на суму 53850,00 грн. Вказані акти на загальну суму 107390,00 грн. підписано сторонами договору.

Крім того, позивачем було складено акт № 62 від 31.07.2018 р. на суму 55645,00 грн., який підписано лише зі сторони виконавця.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 163035,00 грн., а саме № 38 від 31.05.2018 р. на суму 28675,00 грн., № 43 від 31.05.2018 р. на суму 24865,00 грн., № 51 від 30.06.2018 р. на суму 53850,00 грн. та № 62 від 31.07.2018 р. на суму 55645,00 грн.

14.08.2018 р. на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем було направлено рахунок на оплату та акт надання послуг, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти позивача ІНФОРМАЦІЯ_2.

02.10.2018 р. позивач електронним листом повідомив відповідача, що від відповідача не повернулись акти виконаних робіт, зокрема, акт № 62 від 31.07.2018 р. та просив повернути вказані акти.

03.10.2018 р. працівник відповідача електронним листом повідомив представника позивача, зокрема про те, що акт № 62 від 31.07.2018 р. не підписаний, а рахунки на оплату керівництвом не візуються.

Листування між позивачем та відповідачем підтверджується роздруківками з електронної пошти позивача ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, вказаним листуванням підтверджено отримання відповідачем як рахунку на оплату № 62 від 31.07.2018 р. так і акта надання послуг № 62 від 31.07.2018 р.

Проте, акт надання послуг № 62 від 31.07.2018 р. на виконання п. 3.3 договору відповідачем не було підписано та повернуто позивачу.

Разом з тим, умовами договору № 6 від 01.01.2017 р. не передбачено, що зобов`язання відповідача здійснювати розрахунок за наданні послуги виникає після підписання ним актів надання послуг.

Як вже було зазначено, пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата за надані позивачем послуги, за якими не отримано відмову, здійснюється до 20 числа місяця, наступного за звітнім.

Відмови відповідача від отримання послуг, наданих позивачем, матеріали справи не містять.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачем за період з 31.05.2018 р. по 31.07.2018 р. було надано відповідачу послуги з розміщення авіаційної техніки та використання спеціального авіатехнічного обладнання за актами надання послуг № 38 від 31.05.2018 р. на суму 28675,00 грн., № 43 від 31.05.2018 р. на суму 24865,00 грн., № 51 від 30.06.2018 р. на суму 53850,00 грн. та актом № 62 від 31.07.2018 р. на суму 55645,00 грн. Всього на суму 163035,00 грн.

Відповідач на виконання п. 3.2 договору повинен був оплатити надані позивачем послуги до 20 числа місяця, наступного за звітним, а саме: за актом № 38 від 31.05.2018 р. до 20.06.2018 р. у сумі 28675,00 грн., № 43 від 31.05.2018 р. до 20.06.2018 р. у сумі 24865,00 грн., № 51 від 30.06.2018 р. до 20.07.2018 р. у сумі 53850,00 грн., № 62 від 31.07.2018 р. до 20.08.2018 р. у сумі 55645,00 грн.

Проте, відповідач взагалі не розрахувався з позивачем за надані послуги з розміщення авіаційної техніки та використання спеціального авіатехнічного обладнання на загальну суму 163035,00 грн., у зв`язку з чим станом на 20.08.2018 р. за ним утворилась заборгованість у вказаній сумі, яка на даний час не погашена.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статей 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 163035,00 грн. за надані послуги з розміщення авіаційної техніки та використання спеціального авіа технічного обладнання на підставі договору № 6 від 01.01.2017 р. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 163035,00 грн. боргу підлягає задоволенню.

Також, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 5051,85 грн. 3% річних та 16857,82 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 5051,85 грн., нарахованих на загальну суму заборгованості відповідача за період з 20.08.2018 р. по 20.08.2019 р., при цьому позивач здійснює нарахування 3% річних за 377 днів прострочення виконання зобов`язань відповідачем.

Отже, позивачем невірно визначено кількість днів прострочення зобов`язання у періоді, за який він здійснює нарахування 3% річних, оскільки у заявленому періоді з 20.08.2018 р. по 20.08.2019 р. - 366 днів.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за визначений позивачем період з 20.08.2018 р. по 20.08.2019 р. (366 днів) становить 4904,45 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 16857,82 грн., нараховані на заборгованість відповідача у сумі 163035,00 грн. за період з 20.08.2018 р. по 20.08.2019 р.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Проте, позивачем розраховано інфляційні втрати на заборгованість відповідача у сумі 163035,00 грн., яка виникла у вказаній сумі в серпні 2018 року і в цей місяць існувала неповний календарний місяць, а закінченням періоду нарахування інфляційних втрат вказано 20.08.2019 р., тобто в цей місяць інфляційні втрати розраховано не за повний календарний місяць.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 163035,00 грн. за період з вересня 2018 року по липень 2019 року (включно) становить 14880,34 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України" підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 7, код 32259588) на користь Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України" (08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, код 01130584) 163035,00 грн. (сто шістдесят три тисячі 35 грн. 00 коп.) боргу, 4904,45 грн. (чотири тисячі дев`ятсот чотири грн. 45 коп.) 3% річних, 14880,34 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят грн. 34 коп.) інфляційних втрат та 2742,30 грн. (дві тисячі сімсот сорок дві грн. 30 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно з пунктом 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.01.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева