ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"19" грудня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/73/19

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

при секретарі судового засідання Тягнибок К.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , с. Білки Іршавського району б/н від 07.02.2019 року про забезпечення позову у справі № 907/73/19 за позовом ОСОБА_1 , с. Білки Іршавського району до Білківського споживчого товариства, с. Білки Іршавського району з участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , с. Білки Іршавського району про визнання незаконним та скасування рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформленого протоколом від 04.10.2018 року, з участю представників: від позивача - Ламбрух О.С., адвокат, ордер серії АО № 1004020 від 18.12.2019 року, від відповідача - Митровка Я.В., адвокат, ордер серії АО № 1004014 від 18.12.2019 року, від третьої особи - Митровка Я.В., адвокат, ордер серії АО № 1001644 від 26.09.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду із позов у даній справі про визнання незаконним та скасування рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформленого протоколом від 04.10.2018 року, позивач разом із позовною заявою подав також заяву про забезпечення позову, якою просить суд заборонити ОСОБА_2 та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, а саме Білківське споживче товариство (90132, Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Центральна, 6, ), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформленого протоколом від 04 жовтня 2018 року.

Заяву обґрунтовано покликанням на те, що інформація, з приводу якої прийнято оспорюване у справі рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформлене протоколом від 04.10.2018 року, підлягає внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а таке внесення відомостей може не лише утруднити, але й унеможливити виконання ймовірного судового рішення та вплинути на інтереси не лише позивача, а й інших учасників товариства.

Щодо зустрічного забезпечення позову позивач зазнає, що готовий здійснити таке у межах суми 1 000 грн., оскільки спір у даній справі є немайновим.

Відкриваючи провадження у справі, ухвалою суду від 04.04.2019 року суд вказав, що подана позивачем заява про забезпечення позову на підставі ч. 3 ст. 140 ГПК України буде розглянута у підготовчому засіданні за участі представників сторін спору.

У зв`язку з неявкою у підготовчі засідання по розгляду даної справи представника позивача, вирішення питання про забезпечення позову судом відкладалося.

Додатковими поясненнями до клопотання про забезпечення позову позивач зазначає, що такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Наголошує, що без вжиття заходів забезпечення позову існує ризик подальшої зміни керівника установи, що призведе до безповоротного порушення прав позивача та неможливості захисту прав позивача в одному судовому провадженні, а також до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову. Вжиття заходів забезпечення позову є необхідним для обмеження можливості відчуження ОСОБА_2 майна товариства на користь третіх осіб, оскільки останній здійснює підписання документів як керівник Білківського споживчого товариства.

За переконанням позивача, обраний ним спосіб забезпечення позову не обмежує корпоративних прав учасників Білківського споживчого товариства. Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідач проти поданої позивачем заяви про забезпечення позову заперечив, про що подав суду відповідні письмові заперечення б/н від 18.12.2019 року. Зокрема, вказує, що із прийнятих рішень, які оформлені оспорюваним у даній справі протоколом, державній реєстрації у суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань можуть підлягати виключно наступні рішення:

1) звільнення ОСОБА_3 ;

2) обрання на посаду голови правління Білківського СТ ОСОБА_2 ;

3) виключення із членів Білківського СТ: ОСОБА_1 1980 р .н., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Інші рішення за своєю суттю не тягнуть необхідність змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Білківського споживчого товариства. А тому у цій частині рішень, за переконанням відповідача, запропонований вид заходу забезпечення позову є нераціональним та неадекватним.

Як стверджує відповідач, заборона реєстратору вносити відомості про зміну керівника юридичної особи є заходом, який обмежить господарську діяльність товариства. Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову у цій частині можуть порушити права інших учасників на участь в управлінні товариством та вчинити негативний вплив на діяльність товариства загалом, блокувати його діяльність, оскільки саме голова правління споживчого товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства та діє від імені товариства у межах, встановлених статутом товариства і законом.

Крім того, відповідач наголошує на недоведеності позивачем аргументів щодо необхідності забезпечення позову, оскільки позивачем не подано підтверджуючих доказів вчинення ОСОБА_2 дій з продажу майна споживчого товариства, з огляду на що подана заява є необґрунтованою, не відповідає критеріям забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.2018 року Верховного Суду у справі № 905/2130/17 та від 13.02.2018 року у справі № 911/2930/17.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у цій справі, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9).

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Білківського споживчого товариства, с. Білки Іршавського району про визнання незаконним та скасування рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформленого протоколом від 04.10.2018 року, зокрема, рішення про визнання роботи голови правління Горзова Р.П. та всього правління Білківського СТ незадовільною, звільнення ОСОБА_3 за порушення статутних вимог; скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року, постанови № 1 від 24.03.2017 року про створення ТОВ "Принц - ІК", протоколу № 4 Загальних зборів ПСК "Принц" Білківського СТ від 28.12.2016 року, протоколу № 8 позачергових загальних зборів засновників ПСК "Принц" Білківського СТ від 03.04.2017 року; виключення із членів Білківського СТ: ОСОБА_1 1980 р .н., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; обрання на посаду голови правління Білківського СТ ОСОБА_2 ; обрання уповноважених членів Білківського СТ (13 осіб); обрання членів правління (8 осіб); обрання делегатів на районну конференцію РСС; делегування правлінню Білківського СТ повноважень щодо володіння, користування і розпорядження майном Білківського СТ; надання дозволу голові правління Білківського СТ Сокачу І.П. права підпису договору із правлінням Іршавського РСС про надання виконання окремих функцій згідно 3У "Про споживчу кооперацію"; задоволення заяви ОСОБА_10 про прийняття в члени Білківського СТ; переведення забійного пункту с. Білки із стратегічного в нестратегічне майно; поновлення ОСОБА_11 на посаді головного бухгалтера Білківського СТ та скасування незаконного рішення про звільнення; надання дозволу правлінню Білківського СТ та його голові, використовувати фінансові кошти, необхідні для юридичних послуг, пов`язаних з поверненням майна в Білківське СТ.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі про визнання незаконним та скасування рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформленого протоколом від 04.10.2018 року, позивач разом із позовною заявою подав також заяву про забезпечення позову, якою просить суд заборонити ОСОБА_2 та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, а саме Білківське споживче товариство (90132, Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Центральна, 6, ), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформленого протоколом від 04 жовтня 2018 року.

Як слідує із матеріалів справи, заява позивача про забезпечення позову у такий спосіб викликана, власне самим предметом спору, де позивачем оспорюються рішення споживчого товариства про зміну голови та членів правління, зміну учасників споживчого товариства, надання повноважень щодо використання фінансових коштів та повноважень щодо володіння, користування і розпорядження майном Білківського СТ, у прийнятті яких він участі не брав, оскільки не був повідомлений про проведення чергових звітно - виборних загальних зборів членів Білківського споживчого товариства, де ці рішення приймались.

Заявник стверджує, що оспорювані рішення впливають на його права та охоронювані інтереси, як учасника споживчого товариства.

Таким чином, позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених прав позивача як учасника Білківського споживчого товариства, як стверджує заявник, від незаконних дій відповідача щодо проведення загальних зборів без належного повідомлення позивача та інших учасників про такі збори, з огляду на що порушено право позивача брати участь у загальних зборах та вирішувати питання діяльності споживчого товариства.

Отже, обставини усунення позивача від управління Білківським споживчим товариством свідчать про те, що споживче товариство може приймати будь - які рішення щодо його діяльності без участі позивача, в той час як позивач не погоджується з вказаними обставинами.

Невжиття судом заходів забезпечення позову може мати наслідком подальшу зміну керівництва споживчого товариства, що в свою чергу може призвести до безповоротного порушення прав позивача та неможливості захисту прав позивача в одному судовому провадженні.

Як свідчать матеріали справи, Сокач І.П. здійснює представництво відповідача - Білківського споживчого товариства як голова правління Білківського споживчого товариства, яким він став на підставі оскаржуваного у даній справі рішення, оформленого протоколом від 04.10.2018 року, а отже, має право на вчинення будь - яких дій, передбачених статутом споживчого товариства та законодавством, від імені Білківського споживчого товариства, в тому числі і на звернення до суб`єктів державної реєстрації щодо реєстрації змін до відомостей про Білківське споживче товариство на підставі оскаржуваних у даній справі рішень, оформлених протоколом від 04.10.2018 року.

Крім того, зміст оскаржуваних у даній справі рішень, які оформлені протоколом від 04.10.2018 року, свідчать про те, що голові правління Сокачу І.П. та правлінню споживчого товариства делеговані повноваження щодо володіння, користування та розпорядження майном споживчого товариства, що в свою чергу може мати наслідком можливість розпорядження майном споживчого товариства.

Наведене є достатньою підставою для заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію змін відомостей про Білківське споживче товариство у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на підставі оскаржуваних у даній справі рішень, що оформлені протоколом від 04.10.2018 року.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Таким чином, такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем такі заходи забезпечення позову як заборона ОСОБА_2 та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, а саме, Білківське споживче товариство (90132, Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Центральна, 6, ), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформленого протоколом від 04 жовтня 2018 року, є обґрунтованими, адекватними та відповідають предмету заявленого позову.

Заявником доведено наявність підстав для забезпечення позову, що свідчить про співмірність заявлених позовних вимог та відповідного заходу забезпечення позову.

Суд наголошує, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального захисту та відновлення порушених прав за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що у випадку відсутності у ОСОБА_2 наміру проводити реєстраційні дії відносно Білківського споживчого товариства, в частині заявлених позивачем заходів забезпечення позову, ніяким іншим чином не обмежують права споживчого товариства щодо його господарської діяльності до вирішення спору по суті, оскільки унеможливлюють лише внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оскільки позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку, за переконанням суду, не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

За таких обставин, суд вважає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, йому доведеться знову звертатися до суду з новими позовами та витрачати додаткові кошти, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, в даному випадку суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки відсутні підстави вважати, що застосування заходів забезпечення позову спричинить понесення збитків.

Оскільки, обрані судом способи забезпечення позову не порушують прав осіб, що не є учасниками судового процесу, та співвідносяться з предметом позову, а отже існує зв`язок між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позову, а тому вжиті судом заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити ефективне поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , с. Білки Іршавського району б/н від 07.02.2019 року про забезпечення позову у справі № 907/73/19 задоволити.

2. Заборонити ОСОБА_2 та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, а саме Білківське споживче товариство (90132, Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Центральна, 6, ), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення позачергових загальних зборів Білківського споживчого товариства, оформлене протоколом від 04 жовтня 2018 року.

3. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

4. На підставі ч. 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

5. Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

У зв`язку з відпусткою судді Пригари Л.І. з 26.12.2019 року по 11.01.2020 року повну ухвалу складено та підписано 13.01.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.