ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"26" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2520/18

Суддя Господарського суду Одеської області Погребна К.Ф., при секретарі судового засідання Арзуманян В.А. розглянувши матеріали справи №916/2520/18

за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ) в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13, );

до відповідача Одеської міської ради (65004, м. Одеса, Думська площа, 1, );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерн Військторгсервіс (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28а, );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Сан Марін (65011, м. Одеса, вул. Троїцька, 20, к.1, );

про визнання протиправним та скасування рішення

Представники сторін:

Від прокуратури: Стеценко О.О., посвідчення № 047394 від 11.07.2017р.

Від позивачів: 1. Дубчак Д.В., довіреність №220/547/Д від 23.09.2019р.

2. Поляков О.Г., довіреність №554 від 04.02.2019р.

Від відповідача: Степанишина А.С, довіреність №10/вих-мр від 28.12.2018р.

Від третіх осіб: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Одеського гарнізону Південного регіону України в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерну Військторгсервіс та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сан Марін про визнання незаконним та скасування п. 1 рішення Одеської міської ради 942-VII від 30.06.2016р. Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю Сан Марин на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,6500га, за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 162, 164, 166 для експлуатації і обслуговування оздоровчо-спортивної бази , у частині надання дозволу ТОВ Сан Марин на розробку проекту землеустрою земельної ділянки за рахунок земель військового містечка №228, загальною площею 1,5га, яка розташована на території: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 162.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2019р. (судді Оборотова О.Ю.) було закрито провадження у справі на підставі п.1. ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019р. ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.02.2019р. по справі №916/2520/18 скасовано, справу №916/2520/18 було направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2019р., справу №916/2520/18 передано на розгляд судді Степанової Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.04.2018р. (суддя Степанова Л.В.), справу №916/2520/18 було прийнято до провадження розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.06.2019року позов Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до відповідача Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерну Військторгсервіс, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сан Марін про визнання протиправним та скасування рішення булозалишити без розгляду на підставі п.2 ст. 1 ст. 226 ГПК України.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2019р. ухвалу господарського суду Одеської області по справі №916/2520/18 скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2019р., справу №916/2520/18 передано на розгляд судді Погребної К.Ф., яка своєю ухвалою від 09.12.2019р. прийняла відповідну справу до свого провадження розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовної провадження.

Предметом судового розгляду у даній справі є позовні вимоги військового прокурора про визнання протиправним та скасування п.1 рішення Одеської міської ради від 30.06.2016р. №942-VІІ Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю Сан Марин на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,6500га, за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 162, 164, 166, для експлуатації та обслуговування оздоровче-спортивної бази, дане рішення є стадією процесу отримання права користування ТОВ Сан Марин на земельну ділянку.

При зверненні з даним позовом в обґрунтування необхідності захисту інтересів держави військовий прокурор вказав на невжиття Міністерством оборони України, який є центральним органом уповноваженим державою здійснювати функції щодо управління військовим майном, заходів щодо представницького характеру з питань захисту інтересів держави.

12.12.2019р. за вх. №2-6102/19 до суду від Одеської міської ради надійшла заява про зупинення провадження по справі №916/2520/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

В обґрунтування зазначеного клопотання заявник вказує, що у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 р. у даній справі.

Великою Палатою Верховного Суду в межах розгляду справи № 912/2385/18 буде розглянуто питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту, а також правові наслідки у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді.

Тобто, у справі 912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду будуть переглянуті судові рішення у правовідносинах, подібних до правовідносин у справі № 916/2520/18, перш за все, через наявність однакового матеріально- правового регулювання підстав представництва прокурором інтересів держави в суді.

Представники прокуратури та позивачів проти задоволення заяви Одеської міської ради про зупинення провадження по справі заперечували.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого, забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 вирішено передати справу №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки у даній справі існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором.

Верховним судом зазначено, що закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), неможна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Передаючи справу №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, серед іншого, із посиланням на судову практику Верховного Суду, яка не є однаковою, зазначив, що слід вирішити питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; 2) обґрунтування та доведення суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що існує також інше питання, що потребує правового висновку, щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Як відзначено Верховним Судом, наведене свідчить про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, що, на думку колегії суддів, може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Погодившись із висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, Велика Палата Верховного Суду від ухвалою від 07.11.2019 прийняла до розгляду справу №912/2385/18 та призначила справу до розгляду на 24 березня 2020 року об 11 годині.

Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи приписи пункту 7 частини першої статті 228 та пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України та те, що як у справі №916/2520/18, так і у справі №912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, суд вважає за необхідне заяву Одеської міської ради про зупинення провадження по справі задовольнити, зупинити провадження у справі №916/2520/18 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Керуючись п.п. 7 ч.1 ст.228, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Одеської міської ради про зупинення провадження по справі від 12.12.2019р. за вх. №2-6102/19 задовольнити.

2.Провадження у справі №916/2520/18 зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

3.Зобов`язати сторін невідкладено повідомити суд про результати розгляду справи №912/2385/18.

Повний текст ухвали буде складено 28.12.2019р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя К.Ф. Погребна