ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. Справа № 911/2410/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАМ Інжиніринг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ-ТЕМ»

про стягнення 80515,82 грн

за участю представників

позивача: Лущин О.О. адвокат, ордер серія КВ № 406819 від 09.12.2019;

відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАМ Інжиніринг» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ-ТЕМ» про стягнення 80515,82 грн, з яких: 69548,20 грн основної заборгованості та 10967,62 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 260-ФАМ від 07.09.2016 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 25.11.2019.

Розгляд справи по суті неодноразово відкладався.

Присутній в судовому засіданні 16.12.2019 представник позивача обґрунтував в усному порядку заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач не забезпечив участі уповноваженого представника в судових засіданнях, відзив на позовну заяву у визначений судом строк не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копій ухвал на його адресу, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

16.12.2019, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАМ Інжиніринг» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙ-ТЕМ» (покупець) 07.09.2016 укладено договір поставки № 260-ФАМ (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язаний та передати у власність покупцеві товар, найменування, номенклатура, асортимент, кількість, ціна товару вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 1.3. Договору покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти в порядку та на умовах, визначених даним Договором.

Ціна товару вказується в рахунках і встановлюється в національній валюті України. Загальна вартість Договору визначається сумою загальної вартості по сплачених рахунках або накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. п. 2.1., 2.2. Договору).

За умовами п. 4.1. Договору латою продажу і переходом до покупця права власності на товар є момент прийняття товару з відміткою у видатковій накладній представником покупця, котрий має належним чином оформлену довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від продавця. Оформлена та підписана накладна разом із довіреністю передаються представнику продавця в момент прийняття товару або перевізнику (дата товарно-транспортної накладної та інших документів перевізника).

Пунктом 6.3. Договору сторони обумовили, що загальна вартість Договору складається з вартості всіх партій товару, поставлених покупцю за цим Договором.

Оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником до виконання замовлення покупця, здійснюється наступним чином: 100% вартості партії товару сплачується покупцем в якості попередньої оплати на підставі наданого постачальником рахунку, протягом трьох банківських днів з дати отримання покупцем відповідного рахунку постачальника, інші умови оплати визначаються сторонами в специфікації (п. 6.7. Договору).

Відповідно до п. 8.3. Договору за порушення грошових зобов`язань за цим Договором покупець сплачує продавцю пеню (штрафну неустойку) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період несплати зобов`язань, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення виконання.

У пункті 11.1. Договору сторонами узгоджено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2017.

Якщо за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін письмово не заявить про його розірвання, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік (п. 11.2. Договору).

Як свідчать матеріали справи, 27.12.2018 постачальник виставив покупцю рахунок на оплату № ФИ000000199 за товар на загальну суму 133320,00 грн.

В подальшому постачальник передав, а покупець отримав у власність товар на загальну суму 133320,00 грн на підставі видаткових накладних: № 26 від 20.03.2019 на суму 66660,00 грн та № 45 від 12.04.2019 на суму 66660,00 грн. Зазначені видаткові накладні оформлені належним чином, містять підписи уповноважених представників сторін та скріплені печатками підприємств.

Позивач стверджує, що виходячи з умов Договору відповідач мав сплатити кошти за отриманий товар не пізніше 12.04.2019, однак ТОВ «АЙ-ТЕМ» належним чином не виконало свої обов`язки за Договором та розрахувалось за отриманий товар частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 69548,20 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що 15.07.2019 ТОВ «ФАМ Інжиніринг» зверталось до ТОВ «АЙ-ТЕМ» з претензією від 12.07.2019 про повернення грошових коштів в розмірі 69548,20 грн. На підтвердження направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивачем долучено до матеріалів копії опису вкладення з відбитком календарного штемпеля поштового відділення від 15.07.2019 та накладної № 332 від 15.07.2019.

У матеріалах справи відсутня відповідь відповідача на вказану претензію.

У зв`язку з тим, що відповідач у повному обсязі не виконав свої зобов`язання з оплати вартості отриманого товару, позивач звернувся з позовом до господарського суду та просить стягнути з відповідача на свою користь, зокрема 69548,20 грн основної заборгованості.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Надані суду матеріали справи свідчать про те, що позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 133320,00 грн на підставі видаткових накладних № 26 від 20.03.2019 та № 45 від 12.04.2019.

При цьому судом встановлено, що у зазначених видаткових накладних відсутнє посилання на Договір № 260-ФАМ 07.09.2016, на підставі якого, як стверджує позивач, здійснювались спірні поставки товару.

Натомість зазначені накладні містять підставу їх складення договір № ФИ000000199 від 27.12.2018, так само як і рахунок на оплату № ФИ000000199 від 27.12.2018.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У долучених до матеріалів справи видаткових накладних та рахунку на оплату, на підставі яких позивачем здійснювались поставки товару відповідачу, відсутні посилання на договір № 260-ФАМ 07.09.2016, укладений між сторонами. За усними поясненнями представника позивача, у ТОВ «ФАМ Інжиніринг» відсутній договір № ФИ000000199 від 27.12.2018, укладений у письмовій формі між позивачем та відповідачем, натомість в розпорядженні ТОВ «ФАМ Інжиніринг» наявний договір поставки № 260-ФАМ 07.09.2016.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що між сторонами існує договір поставки в усній формі, наявність якого підтверджується прийняттям зобов`язання шляхом його виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Загальні положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов`язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), чітко встановлений зазначеною вище спеціальною нормою права покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що обов`язок відповідача з оплати вартості отриманого товару за спірними накладними, в силу приписів ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, виник одразу після його прийняття.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів вбачається наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем, строк виконання якого настав і яке відповідачем у повному обсязі не виконане.

Враховуючи те, що відповідач у встановленому законом порядку доводи позивача не спростував, належними і допустимими доказами виконання ним своїх зобов`язань не довів, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 69548,20 грн є доведеною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 10967,62 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування позовної вимоги позивач посилається на положення п. 8.3 Договору.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. При цьому, згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що розмір пені за прострочку платежу повинен встановлюватися за згодою сторін, тобто в договорі (ст. 1 Закону).

Судом встановлено, що спірні у даній справі поставки товару здійснювались не в межах договору № 260-ФАМ 07.09.2016, на підставі якого позивачем заявлено пеню. Договору № ФИ000000199 від 27.12.2018, який став підставою складення наявних в матеріалах справи видаткових накладних та рахунку на оплату, матеріали справи не містять і за словами представника позивача такий договір відсутній, що унеможливлює встановлення судом обставин письмового погодження між сторонами забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (пенею).

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 10967,62 грн пені є необгрунтованими та не підлягають задоволенню

Отже, враховуючи те, що сторонами письмово не було досягнуто домовленості щодо забезпечення виконання зобов`язань неустойкою, вимоги про стягнення 10967,62 грн пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 69548,20 грн основного боргу, в решті позову суд відмовляє з викладених вище підстав.

Судовий збір, на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ-ТЕМ» (07413, Київська обл., Броварський р-н, с. Пухівка, вул. Соборна, буд. 22; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАМ Інжиніринг» (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 59; ): 69548 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) грн 20 коп. основного боргу та 1659 (одну тисячу шістсот п`ятдесят дев`ять) грн 33 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.01.2020.

Суддя О.В. Щоткін