ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2019 р. Справа№ 911/2625/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Ющенко І.М. довіреність № 2-15/52 від 04.01.19

від відповідача: Бурдюг Т.В. довіреність № 86 від 21.06.19, Ревко С.В. довіреність № 188 від 18.12.19;

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: Герасименко Т.В. - довіреність №27-26492/17 від 27.12.2017

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", м. Київ

на рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 (повний текст складено 13.03.2019р.)

у справі № 911/2625/17 (суддя Бацуца В. М.)

за позовом Броварської міської ради Київської області, м. Бровари, Київська обл.

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", м. Київ

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас", м. Бровари, Київська обл.,

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Броварська міська рада Київської області (далі - Броварська міська рада, позивач) звернулась до Господарського суду Київської області із позовом до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", відповідач) про зобов`язання передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, в особі Броварської міської ради Київської області, гуртожиток по бульвару Незалежності, 3-Б, в м. Бровари Київської області, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним ухиленням відповідача від передачі позивачу спірного гуртожитку на виконання та у відповідності до положень Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Справа розглядалась неодноразово.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі № 911/2625/17 позов Броварської міської ради задоволено повністю, вирішено зобов`язати ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, в особі Броварської міської ради Київської області, гуртожиток по бульв. Незалежності, 3-Б в м. Бровари Київської області разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток; стягнуто з ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь Броварської міської ради 800,00 грн. судового збору, стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Броварської міської ради 800,00грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі №911/2625/17 змінено та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: "Позов Броварської міської ради Київської області до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" задовольнити повністю; Зобов`язати публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, в особі Броварської міської ради Київської області гуртожиток по бульв. Незалежності, 3-Б в м. Бровари, Київської області, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток; Стягнути з публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь Броварської міської ради Київської області 800,00 грн. судового збору; У задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовити повністю." та вирішено стягнути з Броварської міської ради Київської області на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 1 760, 00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 10.07.2018 рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 у справі № 911/2625/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

За наслідками нового розгляду рішенням Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у даній справі позов Броварської міської ради задоволено повністю, зобов`язано ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, в особі Броварської міської ради, гуртожиток по бульвару Незалежності, 3-Б, в м. Бровари Київської області разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками приватизації майна державного підприємства "Броварський завод пластмас" спірний об`єкт нерухомого майна, а саме гуртожиток, загальною площею 4 883, 7 кв.м., що заходиться за адресою: бульв. Незалежності, 3-Б, м. Бровари, Київська область, увійшов до статутного фонду Закритого акціонерного товариства "Броварський завод пластмас" (що утворилося шляхом перетворення з Орендного підприємства "Броварський завод пластмас"), в подальшому у зв`язку із невиконанням ЗАТ "Броварський завод пластмас", як позичальником, своїх зобов`язань за кредитними договорами, був відчужений відповідачу шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, а отже на нього поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", в силу приписів якого він підлягає передачі у власність територіальної громади міста Бровари в особі позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у справі №911/2625/17 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що гуртожиток не було включено до статутного фонду ПАТ "Броварський завод пластмас", а також на те, що спірні правовідносини не підпадають під дію Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", оскільки після набрання ним чинності, а саме 22.07.2009, виконавчим комітетом Броварської міської ради було видано ЗАТ "Броварський завод пластмас" свідоцтво про право власності на зазначений гуртожиток.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи №911/2625/17 від 15.04.2019 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді доповідача) Чорної Л.В., суддів Михальської Ю.Б. та Іоннікової І.А.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку перебуванням судді Михальської Ю.Б., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №911/2625/17 від 22.04.2019 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді доповідача) Чорної Л.В., суддів Коробенка Г.П. та Іоннікової І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у справі №911/2625/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 відкладено розгляд справи на 03.06.2019

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2625/17 у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. з 03.06.2019 по 17.06.2019, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці.

Відповідно до витяту з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019, сформовано новий склад колегії суддів у складі головуючого судді (судді доповідача) Чорної Л.В. суддів Михальської Ю.Б. та Іоннікової І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у справі № 911/2625/17 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019, справу №911/2625/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Агрикової О.В. та Чорногуза М.Г.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019, справу №911/2625/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Хрипуна О.О. та Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 вказаним складом суду прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у справі № 911/2625/17 та призначено справу до розгляду на 16.08.2019.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В.у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, справу №911/2625/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Яковлєва М.Л. та Хрипуна О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі та призначено справу до розгляду на 30.09.2019

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 30.10.2019 .

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з участю судді Хрипуна О.О. у роботі XVII позачергового з`їзду суддів України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2019, справу №911/2625/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Куксова В.В. та Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі та призначено справу до розгляду на 19.12.2019.

Позиції учасників справи.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду 03.05.2019 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення у справі, відповідно до яких останній просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові Броварської міської ради відмовити повністю.

07.05.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, останній просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Явка представників сторін.

В судовому засіданні 19.12.2019 представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Представник Фонду гарантування вкладів у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

24.12.1993 між Фондом державного майна України (продавець) та Організацією орендарів орендного підприємства "Броварський завод пластмас" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує майно цілісного майнового комплексу Орендного підприємства "Броварський завод пластмас", вартість державної частини якої складає 13 177 184 тис. крб.

Право власності на майно цілісного майнового комплексу ОП "Броварський завод пластмас", що приватизується, переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту прийомки-передачі. До цього часу державне майно знаходиться у покупця на праві повного господарського відання.

Як вбачається з листа голови Фонду, направленого Президенту правління АТ "Броварський завод пластмас" за № 035-329 від 02.04.1996, до якого додано в якості додатку Перелік об`єктів, які були передані Організації орендарів ОП "Броварський завод пластмас", останній отримав об`єкти нерухомості, в тому числі і гуртожиток по бульв. Незалежності, 3-б в м. Бровари (п. 22 Переліку).

У відповідності до розділу 1 Статуту ПрАТ "Броварський завод пластмас", Приватне акціонерне товариство "Броварський завод пластмас" є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас", що було створено на підставі рішення установчих зборів засновників товариства від 08.02.1995 шляхом перетворення в Закрите акціонерне товариство орендного підприємства "Броварський завод пластмас", яке через оренду з викупом приватизувало цілісний майновий комплекс державного підприємства "Броварський завод пластмас" відповідно до діючого законодавства України.

Згідно Свідоцтва на право власності від 24.12.1994 за реєстраційним номером П-413, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що останнє посвідчує право власності на майно цілісного майнового комплексу Орендного підприємства "Броварський завод пластмас", промвузол, видане покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Броварською міською державною нотаріальною конторою 24.12.1993, а також акту прийому-передачі від 15.04.1994 між покупцем та Фондом державного майна України згідно Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" від 04.03.1992.

Це Свідоцтво підтверджує, що покупець є власником вищезгаданого цілісного майнового комплексу.

21.01.2003 на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002, Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області прийнято рішення № 28 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна", яким вирішено оформити право власності ЗАТ "Броварський завод пластмас" на цілісний майновий комплекс, що знаходиться в м. Бровари, Промвузол (згідно додатку 1).

У відповідності до Переліку об`єктів нерухомого майна, що належить на праві власності ЗАТ "Броварський завод пластмас", що утворилось шляхом перетворення з Орендного підприємства „Броварський завод пластмас", увійшов, в тому числі, і гуртожиток за адресою м. Бровари, Промвузол (п.16).

22.07.2009, на підставі рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради, за ЗАТ "Броварський завод пластмас" проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно (Витяг за номером 23371752, копія якого міститься в матеріалах справи) та видано Свідоцтво про право власності на гуртожиток за адресою Київська обл., м. Бровари , бульвар Незалежності , 3 б.

06.08.2009 між ВАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" (іпотекодержатель) та ЗАТ "Броварський завод пластмас" було укладено іпотечний договір, відповідно до п. 2) розділу "Предмет іпотеки" якого значиться гуртожиток загальною площею 4 883, 7 кв.м., що заходиться за адресою Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, 3б та належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ССІ 515820, виданого 22.07.2009 Виконавчим комітетом Броварської міської ради, на підставі рішення № 28 від 21.01.2003 та рішення № 341 від 14.07.2009, право власності зареєстроване за іпотекодавцем в Комунальному підприємстві Броварської міської ради "Броварське бюро технічної інвентаризації".

У зв`язку із невиконанням іпотекодавцем ЗАТ "Броварський завод пластмас" (ПрАТ "Броварський завод пластмас"), як позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами перед відповідачем, 13.05.2016 відповідач шляхом звернення стягнення на іпотечне майно набув право власності на предмет іпотеки - гуртожиток, загальною площею 4 883, 7 кв.м., що заходиться за адресою Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, 3б, і відповідно 13.05.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис за № 14498485 про реєстрацію за ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" права власності на нерухоме майно, а саме гуртожиток загальною площею 4 883, 7 кв.м., що заходиться за адресою Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, 3б, на підставі укладеного іпотечного договору з ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна в матеріалах справи).

Як встановлено судом першої інстанції, у 2005 році фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись в Броварський міськрайонний суд Київської області з позовом до Виконавчого комітету Броварської міської ради за участю третіх осіб ЗАТ "Броварський завод пластмас", РВ ФДМУ по Київській області, Броварського міжміського бюро технічної інвентаризації, ФДМУ про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради № 28 від 21.01.2003 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна", яким оформлено право власності ЗАТ "Броварський завод пластмас" на цілісний майновий комплекс, що знаходиться в м. Бровари, Промвузол (згідно додатку 1), та визнання частково недійсним та скасування державного свідоцтва про право власності ЗАТ "Броварський завод пластмас" на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Бровари, Промвузол в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на гуртожиток для сімейних по бульв. Незалежності, 3-б в м. Бровари.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2005 у справі № 2-2833/05 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Броварської міської ради за участю третіх осіб ЗАТ "Броварський завод пластмас", РВ ФДМУ по Київській області, Броварського міжміського бюро технічної інвентаризації, ФДМУ про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.01.2006 рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2005 у справі №2-2833/05 залишено без змін.

При цьому, Броварський міськрайонний суд Київської області у своєму рішенні від 27.10.2005 у справі № 2-2833/05 встановив, що гуртожиток, який розташований по бульв. Незалежності З-Б входить до цілісного майнового комплексу, придбаний заводом за договором купівлі-продажу від 01.12.1993 і є власністю третьої особи ЗАТ "Броварський завод пластмас". В судовому засіданні не добуто доказів, що спірним рішенням порушено законні права та інтереси позивачів.

Також, Апеляційний суд Київської області у своїй ухвалі від 31.01.2006 у справі № 2-2833/05 встановив та зазначив, що з врахуванням доказів, які є в матеріалах справи, судом першої інстанції правильно зроблено висновок про те, що спірний гуртожиток був куплений, разом із майном цілісного майнового комплексу, Організацією орендарів ОП "Броварський завод пластмас" 24 грудня 1993 року згідно договору купівлі-продажу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вищевказані обставини є неспростованими, доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У 2017 році позивач звернувся до відповідача із листом від 18.07.2017, у якому вимагав від останнього з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари в особі Броварської міської ради Київської області гуртожиток по бульвару Незалежності, 3-Б, в м. Бровари Київської області, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток.

Враховуючи, що відповідачем не передано до комунальної власності територіальної громади м. Бровари в особі Броварської міської ради Київської області гуртожиток по бульвару Незалежності, 3-Б, в м. Бровари Київської області, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток, позивач у своїй позовній заяві, просить суд зобов`язати відповідача - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари в особі Броварської міської ради Київської області вказаний гуртожиток, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що його обслуговують.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, що є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної спеціальної служби транспорту, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій (крім тих, що знаходяться поза межами військових частин, закладів, установ, організацій), державних навчальних закладів (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей викладачів і працівників), Національної академії наук України (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей).

Дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб) (ч. 4 ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків").

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів:

1) всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад;

2) передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону здійснюється в порядку та строки, передбачені Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад, затвердженою законом;

3) передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону;

4) гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, передаються у власність територіальних громад відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом;

5) рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд;

6) видатки, пов`язані з капітальним ремонтом гуртожитків (їх житлових комплексів та/або їх частин), що передаються у власність територіальних громад згідно з цим Законом, здійснюються за рахунок передбачених на це відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів, а також інших не заборонених законодавством джерел. У разі погіршення стану гуртожитку, включеного до статутного капіталу, який підлягає передачі у комунальну власність, понад норми фізичного зносу за час його перебування у приватній власності місцева рада має право вимагати від власника гуртожитку провести ремонт гуртожитку або стягнути з власника в договірному чи судовому порядку вартість такого ремонту та/або відповідних відновлювальних робіт;

7) допоміжні приміщення у гуртожитках передаються у спільну сумісну власність власникам житлових приміщень у таких гуртожитках безоплатно і окремо приватизації не підлягають;

8) земельні ділянки, необхідні для утримання та експлуатації гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, не підлягають приватизації чи продажу у зв`язку з приватизацією жилих і допоміжних приміщень у них, а залишаються у власності відповідної територіальної громади (або передаються їй у власність) згідно з чинним законодавством;

9) утримання приватизованих та неприватизованих житлових, нежитлових і допоміжних приміщень у гуртожитках та прибудинкових територій здійснюється за рахунок коштів їх власників у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

10) власники житлових і нежитлових приміщень у гуртожитках є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням гуртожитку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні гуртожитку;

11) власники житлових та нежитлових приміщень у гуртожитку можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону;

11-1) громадяни, які на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитку та фактично проживають у ньому, мають право, за наявності згоди власника гуртожитку, здійснювати за власні кошти ремонт житлових та допоміжних приміщень у гуртожитку з наступним відшкодуванням здійснених ними витрат у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

11-2) громадяни, які на правових підставах вселені в гуртожиток та фактично проживають у ньому на умовах надання їм ліжко-місця, набувають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку відповідно до цього Закону після їх розселення в окремі жилі приміщення в гуртожитку. У разі надання місцевою радою згоди на приватизацію жилих і нежилих приміщень у гуртожитку (або його частин), в якому жилі приміщення (або їх частини) використовуються для проживання громадян на умовах надання ліжко-місця, такі жилі приміщення можуть бути приватизовані лише після розселення громадян, які в них проживають на умовах надання ліжко-місця, в окремі жилі приміщення;

12) користування закріпленою за гуртожитками, на які поширюється дія цього Закону, прибудинковою територією здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Земельним кодексом України.

Статтею 14 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що гуртожитки (як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), на які поширюється дія цього Закону, передаються у власність відповідних територіальних громад згідно з цим Законом у порядку та строки, визначені затвердженою законом Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Гуртожитки державної форми власності передаються у власність територіальних громад відповідно до цього Закону на безкомпенсаційній основі. Гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, передаються у власність територіальних громад відповідно до цього Закону в один із таких способів:

1) на безкомпенсаційній основі всі гуртожитки передаються:

а) за згодою власника гуртожитку - за його рішенням;

б) без згоди власника гуртожитку - за рішенням суду;

2) на частково-компенсаційній основі всі гуртожитки передаються:

а) на договірних засадах з виплатою компенсації у розмірі, визначеному відповідно до частини четвертої цієї статті, - за рішенням власника гуртожитку та рішенням відповідної місцевої ради;

б) відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, у розмірі, меншому за розмір, визначений відповідно до частини четвертої цієї статті, - за рішенням суду за позовом місцевої ради;

3) на компенсаційній основі, за умови попередньої повної компенсації в розмірі, визначеному відповідно до частини четвертої цієї статті, гуртожитки передаються:

а) за згодою місцевої ради - за рішенням відповідної місцевої ради за поданням власника гуртожитку;

б) без згоди місцевої ради - за рішенням суду за позовом власника гуртожитку.

Згідно ч. 5 ст. 14 вказаного Закону, рішення про передачу гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у власність територіальних громад приймається відповідно до цього Закону органами місцевого самоврядування, на території яких розташовані гуртожитки.

За змістом п.19 ст.16 зазначеного Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями звертатися до суду з позовом про примусову передачу гуртожитків у належному стані у власність територіальної громади відповідно до цього Закону у разі відмови власника гуртожитку добровільно здійснити передачу гуртожитку згідно з пунктом 3 частини третьої статті 14 цього Закону.

Статтею 25-1 цього ж Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що спори, пов`язані з порушенням майнових прав територіальних громад та власників гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати (за згодою сторін) досудовий (договірний) розгляд, що здійснюється відповідно до законодавства. Спори про порушення майнових прав територіальних громад розглядаються судами за позовами органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи за наслідками приватизації майна державного підприємства "Броварський завод пластмас" спірний об`єкт нерухомого майна, а саме гуртожиток, загальною площею 4 883, 7 кв.м, що заходиться за адресою: бульв. Незалежності, 3-Б, м. Бровари, Київська область, увійшов до статутного фонду Закритого акціонерного товариства "Броварський завод пластмас" та був набутий останнім у власність, що підтверджується вищевказаними документами, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2005 та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.01.2006 у справі № 2-2833/05, наявними у матеріалах справи.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що спірний гуртожиток, загальною площею 4 883, 7 кв.м., що заходиться за адресою: бульв. Незалежності, 3-Б, м. Бровари, Київська область, станом на час розгляду справи перебуває у власності відповідача - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційною довідкою № 59061113 від 13.05.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наявними у матеріалах справи. Таке право відповідач набув шляхом звернення стягнення на вказаний гуртожиток, як предмет іпотеки, у зв`язку з невиконанням іпотекодавцем - третьою особою ЗАТ "Броварський завод пластмас", як позичальником, своїх зобов`язань за кредитними договорами перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

Оскільки за приписами Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" дія його поширюється на гуртожитки, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що за встановлених у даній справі обставин на спірний гуртожиток поширюються норми вказаного Закону.

Отже гуртожиток згідно зазначених вище вимог Закону підлягає передачі у власність територіальної громади.

Щодо посилання відповідача на дійсність іпотечного договору, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що його чинність не може бути підставою для не передачі предмету іпотеки - гуртожитку у власність територіальної громади з огляду на вказані вище вимоги Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" в частині обов`язкової передачі гуртожитків у власність територіальних громад, а також враховуючи укладення іпотечного договору після набрання чинності цим Законом.

З огляду на те, що у встановлених законодавством порядку та строк і станом на час розгляду справи відповідач добровільно або на договірних умовах обов`язок щодо передачі позивачу гуртожитку, загальною площею 4 883, 7 кв.м, що заходиться за адресою: бульв. Незалежності, 3-Б, м. Бровари, Київська область, не виконав та не виконує, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відсутністю підписаного обома сторонами відповідного акту приймання-передачі спірного гуртожитку, що свідчить про порушення відповідачем прав територіальної громади міста Бровари Київської області, у тому числі права мешканців спірного гуртожитку, передбачених Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", позивач правомірно звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про зобов`язання ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, в особі Броварської міської ради Київської області, гуртожитку по бульвару Незалежності, 3-Б, в м. Бровари Київської області, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток.

Правовою підставою вказаних вимог є п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", яким передбачено, що передача гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані такими товариствами до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, у власність територіальних громад здійснюється на добровільних (договірних) умовах або, у разі відмови органів управління (уповноважених осіб) власників гуртожитків від такої передачі, - за рішенням суду за поданням органу місцевого самоврядування.

Стосовно доводів апелянта про те, що гуртожиток не було включено до статутного фонду ПАТ "Броварський завод пластмас", то вони є необґрунтованими з огляду на таке.

У відповідності до чинного законодавства, акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про акціонерні товариства", Статут акціонерного товариства повинен містити відомості про розмір статутного капіталу.

Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, який гарантує інтереси його кредиторів (ч. 1 ст. 14 ЗУ "Про акціонерні товариства").

У відповідності до п. 4.2 статуту Товариства, його статутний капітал становить 22 000 000,00 грн.

Статутний капітал товариства складається виключно з простих іменних акцій та поділений на 2 200 000 простих іменних акцій номінальною вартістю 10 грн. кожна.

Тобто відсутність переліку майна в самому Статуті не означає, що останнє не увійшло до статутного капіталу з тих підстав, що діяльність акціонерного товариства передбачає внесення до Статуту лише відомостей про розмір статутного капіталу.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимога позивача до відповідача про зобов`язання передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари в особі Броварської міської ради Київської області гуртожиток по бульвару Незалежності, 3-Б, в м. Бровари Київської області, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток, є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позову Броварської міської ради Київської області про зобов`язання відповідача передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, в особі Броварської міської ради Київської області гуртожитку по бульвару Незалежності, 3-Б, в м. Бровари Київської області, разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток. При цьому, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, а також докази, які були достатніми для прийняття законного рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно задовольнив позов Броварської міської ради Київської області у даній справі.

Отже, рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у справі №911/2625/17 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстави для його скасування відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у справі №911/2625/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.02.2019 у справі №911/2625/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/2625/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24.12.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов