УХВАЛА

"23" грудня 2019 р.Справа № 922/3773/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД" (м. Харків) , ОСОБА_1 (м. Харків)
про стягнення 213416,62 грн,
за участю представників:

позивача - адв. Падалки С.М. (ордер серії КВ №802341 від 15.11.2019);

відповідача (ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД") - не з`явився;

відповідача (Прасола О.Є.) - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (надалі - позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД" та ОСОБА_1 (надалі - відповідачі), в якій просить стягнути солідарно з ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД" та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №ID5561526 від 05.11.2018 - на користь АТ "ТАСКОМБАНК" у розмірі 213416,62 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Свої позовні вимог позивач обґрунтовує тим, що умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.11.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.12.2019 о 14:00 год, про що повідомлено учасників справи.

Вказану ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.11.2019 про відкриття провадження у цій справі позивач отримав 22.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, 09.12.2019 представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, жодних заяв чи клопотань від позивача не надходило.

Також позивач не виконав вимог ухвали суду від 19.11.2019 та не надав витребувані судом документи.

09.12.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області учасників справи було викликано в підготовче засідання для участі в розгляді справи на 23.12.2019 об 11:30 год.

Цією ухвалою господарського суду явку представників учасників справи в підготовче судове засідання визнано обов`язковою.

Позивач забезпечив явку свого представника в судове засідання 23.12.2019.

Однак, позивач не виконав вимог ухвали суду від 19.11.2019 та не надав витребувані судом документи.

12.12.2019 позивач надав клопотання від 05.12.2019 про перенесення розгляду справи, призначеного на 09.12.2019, на іншу дату.

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2019 клопотання позивача від 05.12.2019 залишено судом без розгляду, оскільки воно стосувалося минулого підготовчого судового засідання.

Відповідачі відзиви на позов та витребувані документи суду не надали.

Представники відповідачів у призначене судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ГПК України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

Частиною 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно приписів ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

З наведених норм вбачається, що прийняття судом рішення у справі залежить, зокрема, від того, чи підтримує особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів (ч. 2 ст. 4 ГПК України), тобто позивач, заявлені власні позовні вимоги (предмет та підстави позову) станом на дату розгляду справи у суді, так як суд розглядає справу та, відповідно приймає рішення, виключно в межах заявлених позивачем вимог (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.11.2019 про відкриття провадження у справі №922/3773/19 судом було встановлено позивачу строк до 09.12.2019 для подання Господарському суду Харківської області: оригіналів всіх доданих до позову документів; оригіналів кредитного договору, договору поруки, договору на обслуговування поточного рахунку, підписаних сторонами, заяви відповідача або інших документів, з яких би чітко вбачалось, який саме кредитний ліміт було встановлено відповідачу, чи було його збільшено або зменшено, чи повідомлено відповідачу про встановлення кредитного ліміту у відповідному розмірі і чи було надано згоду відповідачем на збільшення кредитного ліміту, якщо він збільшувався; доказів узгодження всіх істотних умов кредитного договору; доказів видачі відповідачу кредиту (платіжні доручення на видачу готівки); докази введення в дію Правил обслуговування корпоративних клієнтів та аутентичності поданого витягу з розміщеним на сайті у день відкриття рахунку; докази погодження відповідача на зміну відсоткової ставки та повідомлення його; копії дозволу НБУ на банківські операції; копії положення про кредитування; копії висновку кредитного комітету; витягів державного реєстратора з ЄДР на позивача та на відповідача станом на час розгляду справи.

У зазначеній ухвалі судом було роз`яснено учасникам справи про їх обов`язок повідомляти суд про причини неявки в у судове засідання і, що у разі їх неявки наступають наслідки, передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

Також в цій ухвалі судом роз`яснено позивачу, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, судом було роз`яснено сторонам, що у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Цією ж ухвалою було попереджено сторін про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом Харківської області.

Натомість, позивач без поважних причин не надав витребувані вказаною вище ухвалою Господарського суду Харківської області документи.

Суд зазначає, що поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій, при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом.

Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Позивач не надав будь-яких пояснень щодо причин ненадання витребуваних від нього господарським судом документів та матеріалів.

За приписами ч. 4 ст. 11 ГПК України при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте, право на суд не є абсолютним, і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п. 2, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області про солідарне стягнення з ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД" та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №ID5561526 від 05.11.2018 - на користь АТ "ТАСКОМБАНК" у сумі 213416,62 грн.

На підтвердження викладеного позивач надав суду копії: заяви - договору №ID5561526 від 05.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"); додатку №1 до вказаної вище заяви (Графік погашення кредиту); договору поруки №Т 05.10.2018 І 6140 від 05.11.2018 та роздруківки їх перевірки з зазначенням реєстраційних номерів сертифікатів електронних підписів, а також копію витягу з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/БІЗНЕС).

Позивач у позовній заяві вказує, що він надав відповідачу (ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД") кредит у сумі 200000,00 грн, але оскільки умови кредитного договору позичальником не виконані та кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, станом на 07.10.2019 розмір заборгованості перед банком за кредитним договором складає 213416,62 грн.

Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Розрахунок позивача не є таким доказом.

Доданий до позову розрахунок заборгованості нічим не обґрунтований, а тому в силу принципу змагальності сторін, визначеного ст. 91 ГПК України, не може бути прийнятий до уваги судом в якості належного та допустимого доказу надання відповідачу грошових коштів за кредитним договором та розміру заборгованості у випадку її наявності.

За таких обставин, неможливо встановити чи був взагалі виданий позивачем кредит відповідачу (ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД") та який саме кредитний ліміт було йому встановлено, чи було його збільшено або зменшено.

Крім того, за приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 5 ст. 96 ГПК України якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Однак, позивач не надав на вимогу суду оригіналів всіх доданих до позову документів; оригіналів кредитного договору, договору поруки, договору на обслуговування поточного рахунку, підписаних сторонами, доказів узгодження всіх істотних умов кредитного договору.

В матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами угоди щодо надання відповідачу (ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД") доступу до системи клієнт-банк, інтернет-банку "ТАС24/БІЗНЕС", а також докази отримання відповідачем електронного цифрового підпису в акредитованому центрі сертифікації ключів, зокрема, у АТ КБ "Приватбанк".

В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів того, що саме відповідачем (уповноваженою особою відповідача - ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД") підписано заяву про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/БІЗНЕС), а також Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/БІЗНЕС) не містять власноручного підпису представника відповідача (ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД") і з них не вбачається, що вони підписані електронним цифровим підписом.

Особистий ключ має властивості прихованого файлу, в якому відображається, зокрема, повне ім`я, номер сертифікату, початок строку дії та завершення строку дії.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/БІЗНЕС).

Також, позивачем не надано доказів затвердження Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/БІЗНЕС), на які він посилається, ані нормативними актами НБУ, ані локальними актами самого позивача, а відтак вони не є обов`язковими для третіх осіб.

В матеріалах справи відсутні докази введення в дію Правил обслуговування корпоративних клієнтів та аутентичності поданого витягу з розміщеним на сайті у день підписання заяви і укладення договору.

Надані позивачем Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані.

Крім того, коли мова йде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов`язки, наслідки невиконання зобов`язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо.

Роздруківка витягу з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни.

Враховуючи вищевикладене, неможливо встановити ані факту укладення кредитного договору, ані факту ознайомлення відповідача (ТОВ "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД") з Правилами обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/БІЗНЕС), в тому числі, шляхом використання електронного цифрового підпису, а також неможливо встановити чи повідомлено відповідача про встановлення кредитного ліміту у відповідному розмірі і чи було надано згоду відповідачем на збільшення кредитного ліміту, якщо він збільшувався; чи погодився відповідач на зміну відсоткової ставки та чи був останній повідомлений про це.

Отже, копії заяви - договору №ID5561526 від 05.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"); додатку №1 до вказаної вище заяви (Графік погашення кредиту); договору поруки №Т 05.10.2018 І 6140 від 05.11.2018 та роздруківки їх перевірки з зазначенням реєстраційних номерів сертифікатів електронних підписів, а також копія витягу з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/БІЗНЕС), не беруться судом до уваги відповідно до положень ч. 5 ст. 96 ГПК України.

З підстав викладених вище суд не має можливості вирішити спір по суті.

Суд зазначає, що у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом документів та матеріалів, заяв/клопотань про відкладення судового засідання/оголошення перерви, будь-яких інших документів, з яких би вбачалось, що позивач підтримує свої позовні вимоги, заявлені у цій справі, суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення (з урахуванням вимог, викладених у ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Витребувані господарським судом матеріали є необхідними для вирішення спору по суті, а їх ненадання перешкоджає вирішенню спору.

Ненадання позивачем витребуваних матеріалів, а також пояснень щодо можливості чи неможливості їх надання, перешкоджає з`ясуванню дійсних обставин справи, вирішенню спору по суті з урахуванням вимог статті 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи у їх сукупності.

Таким чином, вказана бездіяльність позивача перешкоджає вирішенню спору та подальшому розгляду справи та свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Враховуючи наведене, оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, зважаючи на те, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, суд дійшов висновку, що позовна заява Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки, позов залишений без розгляду у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів, у суду відсутні підстави для повернення позивачу судового збору за подання позовної заяви, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, п. 1 ч. 2 ст. 185, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 232 - 235 ГПК України, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір",

УХВАЛИВ:

Залишити позов Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (м. Київ) доТовариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ЗІМ-ЕЛЕКТРОД" (м. Харків) та до ОСОБА_1 (м. Харків) про солідарне стягнення 213416,62 грн без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення. Порядок і строк оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 28.12.2019.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.