ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.2019 м.Харків Справа № 905/1693/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу № 905/1693/19

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача Комунального підприємства «Яковлівське»

про стягнення 23 183,81 грн.,

Суть спору: НАК «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з КП «Яковлівське» 23 183,81 грн., з яких: 21 490,06 грн. - пеня, 1 546,69 грн. - 3% річних, 147,06 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу №4216/16-БО-6 від 15.12.2015р. щодо своєчасної оплати природного газу.

Ухвалою суду від 17.09.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1693/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач про розгляд даної справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 17.09.2019р. на його юридичну адресу 01601, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Б. Хмельницького, 6, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала суду одержана позивачем 26.09.2019р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 022.

Відповідач про розгляд даної справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 17.09.2019р. на його юридичну адресу 84542, Донецька обл., Бахмутський р-н, с.Яковлівка, вул. Нижня, буд.20-А, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала суду одержана відповідачем 28.09.2019р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 030.

Також ухвала суду від 17.09.2019р. розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відзив на позов відповідачем до суду не надано.

Отже, з огляду на строк розгляду даної справи, який закінчується 18.11.2019р. (із врахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України), приймаючи до уваги, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в т.ч. шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України 18.11.2019р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

15.12.2015р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (на т.ч. АТ «НАК «Нафтогаз України») (позивач, постачальник) та КП «Яковлівське» (відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу №4216/16-БО-6, за умовами п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016р. природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Відповідно до умов п.1.2. договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2015р., яка набула чинності з дати її підписання сторонами і почала діяти з 01.01.2016р.) газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями та іншими споживачами.

У п. 2.1. договору узгоджено, що постачальник передає споживачу з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. (включно) газ обсягом до 78,5 тис. куб. м., у т. ч. по місяцях: І кв. - 78,5 тис. куб. м., з яких: у січні - 28,5 тис. куб. м., у лютому - 27 тис. куб. м., у березні - 23 тис. куб. м.

Приймання - передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання - передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу (п. 3.4 договору).

Згідно з умовами п. п. 5.1, 5.2. договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2015р.) ціна на природний газ визначається відповідно до п. 5.2 цього договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб - сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни. Тарифи на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз» установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) і є обов`язковими за цим договором з моменту введення їх в дію. Ціна за 1 000 куб. м газу з урахуванням тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для ПАТ «Укртрансгаз», відповідно до території ліцензованої діяльності газорозподільних підприємств, з 01.01.2016р. встановлюється наступним чином:

РозділМісячний обсяг використання газуТермін поставкиЦіна газу без ПДВТариф для ПАТ «Укртрансгаз»Всього до сплатиПДВВсього до сплати з ПДВ
І 50 тис. куб. м і більше1.1Попередня оплата до початку місяця поставки газу5 780,00379,00 6 159,901 231,987 391,88
1.2 Оплата протягом місяця поставки газу6 262,00379,00 6 641,901 328,387 970,28
1.3 Оплата після закінчення місяця поставки газу6 398,00379,00 6 777,90 1 355,588 133,48
ІІдо 50 тис. куб. м 6 398,00379,006 777,90 1 355,588 133,48

У разі, якщо місячний обсяг використання газу споживачем відповідно до 2.1 договору складає 50 тис. куб. м і більше, сторони визначають ціну газу відповідно до розділу І наведеної вище таблиці. При цьому, сума коштів, що надійшла на рахунок постачальника до початку місяця поставки газу, є оплатою за газ, який буде поставлений споживачу за ціною, визначеною підпунктом 1.1 наведеної вище таблиці. При цьому, сума передплати визначається станом на останній день місяця, що передує місяцю поставки газу. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як попередня оплата виключно за умови 100% розрахунків споживача за природний газ, поставлений в попередньому місяці за цим договором, незалежно від призначення платежу (п. 6.3).; сума коштів, що надійшла на рахунок продавця протягом місяця поставки газу, є оплатою за газ, який постачається споживачу за ціною, визначеною підпунктом 1.1 наведеної вище таблиці; сума коштів, що надійшла на рахунок постачальника після закінчення місяця поставки газу, є оплатою за газ, поставлений споживачу за ціною, визначеною підпунктом 1.3 наведеної вище таблиці.

Якщо фактично використаний споживачем за розрахунковий місяць обсяг газу складає менше 50 тис. куб. м, сторони визначають/перераховують вартість використаного в розрахунковому місяці газу за ціною розділу ІІ наведеної вище таблиці.».

За умовами п. 6.1 договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2015р.) оплата обсягів газу з урахуванням вартості транспортування магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз» проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у п. 5.2 цього договору або у відповідних додаткових угодах (п. 5.1 даного договору). Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Умовами п.8.2. договору встановлено, що у разі невиконання споживачем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016р. до 31.03.2016р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (ст. 12 договору).

Додатковою угодою №2 від 29.01.2016р., яка набула чинності з дати її підписання сторонами та поширила свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.02.2016р., п.5.2. договору викладено в наступній редакції: «Ціна за 1 000 куб. м газу за цим договором з 01.02.2016р. становить 6 239 грн., крім того податок на додану вартість - 20 %. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз», відповідно до території ліцензованої діяльності ПАТ «Донецькоблгаз», - 379,90 грн., крім того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 455,88 грн. До сплати за 1 000 куб. м. природного газу - 6 618,90 грн., крім того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 7 942,68 грн.».

Додатковою угодою №3 від 22.02.2016р., яка набула чинності з дати її підписання сторонами та поширила свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.03.2016р., п.5.2 договору викладено в наступній редакції: «Ціна за 1 000 куб. м газу за цим договором з 01.03.2016р. становить 6 255 грн., крім того податок на додану вартість - 20 %. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз», відповідно до території ліцензованої діяльності ПАТ «Донецькоблгаз», - 379,90 грн., крім того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 455,88 грн. До сплати за 1 000 куб. м природного газу - 6 634,90 грн., крім того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 7 961,88 грн.».

Додатковою угодою №4 від 28.03.2016р., яка набула чинності з дати її підписання сторонами та почала діяти з 01.04.2016р., а в частині пунктів 4, 8, 9, 10 поширила свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2016р., додано п. 2.1 ст. 2 договору абзацом у наступній редакції: «Постачальник передає споживачу з 01.04.2016р. по 30.09.2016р. (включно) газ обсягом до 2,990 тис. куб. м, у т.ч. по місяцях: ІІ кв.: квітень - 2, 990, травень - 0, червень - 0; ІІІ кв.: липень - 0, серпень - 0, вересень - 0; п. 5.2 ст. 5 викладено у наступній редакції: «Ціна за 1 000 куб. м газу за цим договором з 01 квітня 2016р. становить 6 255 грн., крім того податок на додану вартість - 20 % - 1 251 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 7 506 грн.»; п. 6.1. викладено в наступній редакції: «Оплата планових обсягів газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.»; ст. 12 викладено в наступній редакції: «Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016р. до 30.09.2016р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.».

На виконання умов договору у січні - квітні 2016р. позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 536 690,42 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (на території підконтрольній українській владі) від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 31.03.2016р., від 30.04.2016р. Вказані акти підписані сторонами і засвідчені печатками підприємств.

В свою чергу, відповідач здійснив оплату за отриманий природний газ у повному обсязі, але з порушенням строків, встановлених у договорі, а саме: 31.03.2016р.- 220 864,65 грн. за зобов`язанням січня 2016р., 31.03.2016р. - 158 996,57 грн. за зобов`язанням лютого 2016р., 09.06.2016р. - 147 063,89 грн. за зобов`язанням березня 2016р., 09.06.2016р. - 9 765,31 грн. за зобов`язанням квітня 2016р., що підтверджується відповідними банківськими виписками по рахунку за 31.03.2016р., за 09.06.2016р., довідками по сальдо та операціям по підприємству КП «Яковлівське» за період з 01.01.2016р. по 31.07.2018р., підписаними заступником головного бухгалтера позивача.

Неналежне виконання відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати отриманого природного газу зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній просить суд стягнути з відповідача 23 183,81 грн., з яких: 21 490,06 грн. - пеня, 1 546,69 грн. - 3% річних, 147,06 грн. - інфляційні втрати.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір постачання природного газу №4216/16-БО-6 від 15.12.2015р., згідно з яким позивач зобов`язався передати у власність покупцю природний газ, а відповідач - прийняти та оплатити цей природний газ у строки, встановлені договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать, що оплата вартості природного газу, поставленого позивачем у січні - квітні 2016р., здійснена відповідачем з порушенням строків, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 8.2 договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строку оплати газу він зобов`язується сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача нарахування пені здійснено з 16.02.2016р. по 30.03.2016р. за зобов`язанням січня 2016р., з 15.03.2016р. по 30.03.2016р. за зобов`язанням лютого 2016р., з 26.04.2016р. по 08.06.2016р. за зобов`язанням березня 2016р., з 26.05.2016р. по 08.06.2016р. за зобов`язанням квітня 2016р.; нарахування 3% річних - з 16.02.2016р. по 30.03.2016р. за зобов`язанням січня 2016р., з 15.03.2016р. по 30.03.2016р. за зобов`язанням лютого 2016р., з 26.04.2016р. по 08.06.2016р. за зобов`язанням березня 2016р., з 26.05.2016р. по 08.06.2016р. за зобов`язанням квітня 2016р.; нарахування інфляційних втрат - за травень 2016р. за зобов`язанням березня 2016р.

Здійснений розрахунок позивача є арифметично вірним.

Водночас, 30.11.2016р. набрав чинності ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII від 03.11.2016р., яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів ст.1 вказаного Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно зі ст.2 ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 3 ст.7 Закону, яка окремо регулює списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016р.), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що ч.3 ст.7 ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» є нормою прямої дії, при цьому застосування її приписів не ставиться в залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом.

Правова позиція щодо застосування названого Закону неодноразово викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018р. у справі № 927/1152/16, від 22.02.2018р. у справі № 922/4355/14, від 03.04.2018р. у справі № 904/11325/16, від 10.04.2018р. у справі № 916/3054/16, від 11.04.2018р. у справі № 910/17962/15, від 17.04.2018р. у справі № 904/11358/16, від 26.04.2018р. у справі №911/3945/16, від 02.05.2018р. у справі № 920/1060/16, 15.05.2018р. у справі №908/3126/16, від 23.05.2018р. у справі № 908/3125/16, від 23.05.2018р. у справі №908/2114/16, від 30.05.2018р. у справі № 904/10733/16, від 20.06.2018р. у справі №916/3055/16, від 06.07.2018р. у справі №918/882/15, від 23.07.2018р. у справі №904/10294/17, від 07.08.2018р. у справі №925/1584/17, від 21.08.2018р. у справі №925/104/18, від 21.08.2018р. у справі №925/107/18, від 30.08.2018р. у справі №905/2796/17, від 06.09.2018р. у справі №925/106/18, від 13.12.2018р. у справі №925/105/18, від 18.12.2018р. у справі №905/301/18, від 20.12.2018р. у справі №904/1619/18, від 22.12.2018р. у справі №904/2961/18, від 16.01.2019р. у справі №905/299/18, від 12.02.2019р. у справі №917/440/18, від 26.02.2019р. у справі №926/992/18, від 04.04.2019р. у справі №906/576/18, від 13.05.2019р. у справі №914/1535/18, від 14.05.2019р. у справі №905/300/18, від 29.05.2019р. у справі №916/2279/18, від 10.06.2019р. у справі №904/4592/18, від 11.06.2019р. у справі №905/1964/18, від 25.07.2019р. у справі №916/2278/18, від 02.10.2019р. у справі №910/12724/18, від 31.10.2019р. у справі № 917/1624/18.

Статтею 1 ЗУ «Про теплопостачання» визначено, що теплогенеруюча організація - суб`єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про теплопостачання» господарська діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню в порядку, встановленому законом.

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 12.09.2019р. основним видом діяльності відповідача є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Крім того, відповідно до Реєстру діючих ліцензій на провадження господарської діяльності у сфері виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (станом на 01.11.2018 р.) відповідач має ліцензію за № АВ 429259 від 23.04.2012р. (строк дії- безстроково) на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (https://dn.gov.ua/storage/app/sites/1/uploaded-files/diyuchikh-litsenziy-na provadzhennya-gospodarskoi-diyalnosti-u-sferi-virobnitstva-teplovoi-energii-transportuvannya-teplovoi-stanom-na-01112018.xls).

Отже, відповідач є теплопостачальною та теплогенеруючою організацією.

В той же час, за умовами п.1.2. договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2015р., яка набула чинності з дати її підписання сторонами і діє з 01.01.2016р.) газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями та іншими споживачами.

При цьому, остаточний розрахунок за зобов`язанням січня 2016р. здійснено відповідачем 31.03.2016р., за зобов`язанням лютого 2016р. - 31.03.2016р., за зобов`язанням березня 2016р. - 09.06.2016р., за зобов`язанням квітня 2016р. - 09.06.2016р.

Відтак, приймаючи до уваги приписи ч.3 ст.7 ЗУ №1730-VIII від 03.11.2016р., з огляду на те, що заборгованість за спожитий у січні - квітні 2016р. природний газ за договором постачання природного газу №4216/16-БО-6 від 15.12.2015р. була сплачена відповідачем до набрання чинності зазначеним Законом України (30.11.2016р.), господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості за наведеними зобов`язаннями, та, відповідно, про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 25.11.2019р.

Суддя Л.В. Ніколаєва