У Х В А Л А

13.03.2019Справа № 42/109

За заявою державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 29 березня 2005 р.

у справі за позовом Державного агентства резерву України

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Києва

про повернення матеріальних цінностей державного матеріального резерву, стягнення неустойки, ціна позову 956124,21 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від заявника Савчук К.П.,

від стягувача Михайлець О.В.,

від боржника Конопліцький І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

рішенням господарського суду м. Києва від 29 березня 2005 р. зобов`язано Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" повернути Державному комітету України з державного матеріального резерву 1500 тонн мазуту М-40 вартістю 828000 грн.

У січні 2019 року державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві звернувся в суд із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 8 червня 2005 р., якою просив замість зобов`язання боржника повернути до державного резерву майно стягнути з останнього на користь стягувача визначену рішенням суду вартість цього майна.

У судовому засіданні заявник подану ним заяву підтримав.

Стягувач у письмових поясненнях на заяву, його представник у судовому засіданні проти заяви заперечив.

Боржник у письмових поясненнях на заяву, його представник у судовому засіданні пояснив про неможливість виконання рішення суду в натурі, посилаючись на відсутність у нього присудженого до повернення стягувачу майна.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши наявні матеріали, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

З наявних у суді матеріалів справи слідує, що рішення у даній справі стосується повернення до державного резерву матеріальних цінностей, тимчасово позичених боржником.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно абз. 7 ст. 2 Закону України "Про державний матеріальний резерв" позичання матеріальних цінностей з державного резерву - відпуск матеріальних цінностей з державного резерву на договірних засадах з наступним поверненням до державного резерву тієї ж кількості аналогічних матеріальних цінностей або, у разі неможливості їх повернення, - з відшкодуванням за рішенням Кабінету Міністрів України грошової вартості на час повернення, але не менше, ніж на час відпуску, з наступним спрямуванням одержаних коштів на закладення відповідної кількості матеріальних цінностей.

Отже, виходячи зі змісту указаних положень чинного законодавства вирішення питання доцільності відшкодування вартості матеріальних цінностей у разі неможливості їх повернення до державного резерву з відшкодуванням грошової вартості, відноситься до компетенції Кабінету Міністрів України.

Крім того, за наявності відповідного рішення, грошова вартість підлягає визначенню на час повернення цінностей, а не за ціною чотирнадцятирічної давнини, визначеною рішенням суду від 2005 року.

За таких обставин відповідно до вимог ст. 331 ГПК України у задоволенні заяви державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 232-234, 331 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 29 березня 2005 р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар