ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Справа № 924/447/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - адв. Ганченка М.О. (дов. № 1-1680 від 30.09.2019 р.)

відповідача - адв. Васильченка В.О. (ордер ХМ № 000850 від 21.12.2019 р.), адв. Сташук М.О. (ордер ХМ № 00835 від 11.10.2019 р.)

третьої особи Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - адв. Незнамова Т.О. (дов. № 14-355 від 10.10.2019 р.)

третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019 р. ухваленого суддею Танасюк О.Є. о 17:14 год. у м. Хмельницькому, повний текст складено 03.10.2019 р.

у справі № 924/447/18

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест"

про стягнення 39859549,28 грн., з яких: 33214463,77 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 3853642,30 грн. - пені, 585619,97 грн. - 3% річних, 2205823,24 грн. інфляційних втрат

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 87700126,35 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 10848818,42 грн. пені, 2351739,08 грн. 3%, 7381961,18 грн. інфляційних втрат.

Позов мотивований тим, що відповідач Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз» неналежно виконав договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 р., як оператор ГРС безпідставно відніс на НАК «Нафтогаз України» обсяги природного газу, що в дійсності були несанкціоновано відібрані споживачем ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з газорозподільної системи відповідача, без підтверджених номінацій.

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2018 р. у справі № 924/447/18 позов АТ «Укртрансгаз» задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Шепетівкагаз» на користь АТ «Укртрансгаз» - 33214463,77 грн. заборгованості за послугу балансування обсягів природного газу, 3853642,30 грн. - пені, 585619,97 грн. - 3% річних, 2205823,24грн. - інфляційних втрат, 616 700,00 грн. - судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 січня 2019 року рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.06.2018 р. у даній справі змінено в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 616700,00 грн судового збору та 3853642,30 грн пені. Викладено п. 2 резолютивної частини рішення в такій редакції: "Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 33214 463,77 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 1926821,15 грн пені, 585619,97 грн. 3% річних, 2205823,24 грн. інфляційних втрат, 597893,24 грн. витрат по сплаті судового збору". В решті рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2018 р. у справі № 924/447/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 924/447/18 касаційні скарги задоволено частково, рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2018 р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 р. в частині вирішення спору про стягнення з ПрАТ «Шепетівкагаз» на користь АТ «Укртрансгаз» 33214463,77 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 3853642,30 грн. пені, 585619,97 грн. 3% річних, 2205823,24 грн. інфляційних витрат і розподілу судового збору скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. В решті рішення залишено без змін.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. зобов`язано суд при новому розгляді справи вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, прав та обов`язків сторін , належним чином встановити чи мав місце несанкціонований відбір природного газу за спірний період. Звернути увагу суду на наявність Розпорядження Кабінету Міністрів України № 742-р від 05.10.2016 "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" та № 720-р від 04.10.2017 "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18".

Відповідно до ч.1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Таким чином, при новому розгляді розглядаються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 33214463,77 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 3853642,30 грн. пені, 585619,97 грн. 3% річних, 2205823,24 грн. інфляційних витрат.

За результатом нового розгляду справи рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019 р. у справі № 924/447/18 задоволено позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз". Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" 33214463,77 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 3853642,30 грн. пені, 585619,97 грн. 3% річних, 2205823,24 грн. інфляційних втрат, 597893,24 грн. витрат на оплату судового збору.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, відповідач Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019 р. у справі № 924/447/18 та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме допустив неправильне тлумачення закону та не застосував закон, який підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення. Неправильне застосування закону полягає в тому, що судом були проігноровані правові норми, які розтлумачують випадки, у яких відбір природного газу є санкціонованим незалежно від наявності номінації.

Пояснює, що ПАТ "Шепетівкагаз" номінацій на поставку газу у березні, листопаді та грудні 2017 року не отримувало, в зв`язку з цим ПАТ "Укртрансгаз" встановлювало у звітах вхідне значення з числом "0", усі подальші відбирання природного газу відмітивши в якості негативного небалансу. Разом з тим, сторони не заперечували що споживачем спірних обсягів небалансу було ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» як виробник теплової енергії, що здійснює теплопостачання населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного та місцевих бюджетів. У ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» наявні договори постачання природного газу із ПАТ НАK «Нафтогаз України» № 2559/1617-БО-34 від 31.10.2016 р., № 2319/1617-ТЕ-34 від 29.09.2016 р., № 1193/1718-ТЕ-34 від 21.09.2017 р., № 1195/1718-КП-34 від 21.09.2017 р., № 1194/1718-БО-34 від 21.09.2017 р., які узгоджуються з примірним договором. Наявний також договір між ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та ПАТ «Укртрансгаз» на транспортування природного газу та договір розподілу природного газу з ПрАТ «Шепетівкагаз».

ПрАТ «Шепетівкагаз» відносило алокацію по спірних обсягах на ПАТ НАК «Нафтогаз України» як санкціонований відбір.

Скаржник доводить, що суд першої інстанції застосував виключно норму пункту 5 глави 1 розділу 1 Кодексу газотранспортної системи (в редакції 06.05.2016 р.) без системного аналізу і зв`язку із іншими нормами законодавства, тому прийшов до помилкового висновку, що відбір газу є несанкціонованим, внаслідок чого у відповідача ПрАТ «Шепетівкагаз» виник небаланс і позивачем правомірно віднесено алокацію на відповідача. На думку суду відсутність номінації підтверджує факт несанкціонованого відбору природного газу.

Не погоджується із висновком суду, що позивач правомірно здійснював розрахунки вартості послуг балансування за березень, листопад, грудень 2017 року, і у відповідача виник обов`язок оплати послуг балансування.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача ПрАТ «Шепетівкагаз» про те, що відбір газу був санкціонованим і що єдиним постачальником газу для такої категорії споживачів як ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», який надає послуги з теплопостачання, є виключно ПАТ НАК «Нафтогаз України», на якого покладено спеціальні обов`язки згідно з постановами Кабінету Міністрів України і саме на ПАТ НAK «Нафтогаз України» здійснюється алокація, тому такі спірні обсяги споживання мають враховуватися при розрахунку небалансу, а за умови їх врахування небалансу не було допущено. Мотивація відхилення доводів відповідача є поверхневою та сумнівною і не узгоджується із нормами права та практикою Верховного Суду та матеріалами справи.

Також суд відступив від правової позиції Верховного Суду викладеній у справі № 923/351/18 від 05.03.2019 р. на яку посилався відповідач, обґрунтовуючи тим, що на його думку обов`язок ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» здійснювати постачання природного газу залежить від ряду умов і цей обов`язок не є безумовним.

Звертає увагу, що висновки щодо наявності спеціальних обов`язків ПАТ НАК "Нафтогаз України" викладено також у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 р. у справі № 926/680/17, від 21.03.2018 р. у справі № 911/656/17, від 04.04.2018 р. у справі № 904/5094/17, від 15.03.2018 р. у справі № 922/345/17, від 29.08.2018 р. у справі № 904/8966/17, від 22.06.2018 р. у справі № 904/5621/17, від 04.09.2018 р. у справі № 922/4187/17, про наявність таких правових висновків і постанов Верховного Суду відповідач вказував, проте судом не наведено мотивів відступлення від цих правових позицій.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що обов`язок на ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» покладається тільки за наявності певних умов суперечить правовим позиціям Верховного Суду викладених у постанові від 14.05.2018 р. у справі № 926/680/17, від 21.03.2018 р. у справі № 911/656/17, від 04.04.2018 р. у справі № 904/5094/17, від 15.03.2018 р. у справі № 922/345/17, від 29.08.2018 р. у справі № 904/8966/17, від 22.06.2018 р. у справі № 904/5621/17, від 04.09.2018 р. у справі № 922/4187/17, від 06.09.2018 р. у справі № 904/9265/17, що є порушенням ст. 236 ч. 4 ГПК України.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що розпорядження Кабінету Міністрів України не є актами нормативного характеру і не змінюють договірних відносин є неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст.117 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 627 Цивільного Кодексу України, ст.ст.7, 12 ГК України.

Безпідставним є також посилання суду на рішення Конституційного Суду від 09.07.1998 р. № 17/81-97, оскільки дане рішення тлумачить конкретну норму та її практичне застосування, зокрема статтю 21 Кодексу законів про працю України, якою визначається сфера застосування контракту як особливої форми трудового договору і яка немає ніякого відношення до правового регулювання даних правовідносин.

Посилаючись на норми Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природнього газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758 та Розпорядженням КМУ від 05.10.2016 р. № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17» та № 720-р від 04.10.2017 р. «Про деякі питання опалювального сезону 2017/18», скаржник доводить, що на третю особу ПАТ НАК «Нафтогаз України» покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим організаціям. При цьому, покладення обов`язку безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії було безальтернативним для ПАТ НАК «Нафтогаз України», оскільки такий обов`язок не залежить від наявності підтвердження номінацій у споживачів природного газу - виробників теплової енергії. Наведені норми є обов`язковими до виконання і змінюють умови договору, однак суд неправильно застосував дані норми матеріального права, що призвело до помилкових висновків і як наслідок - постановлення помилкового рішення про задоволення позову.

Виникнення в точці виходу до газорозподільної системи відповідача (оператора ГРМ) неврегульованого негативного небалансу обсягів природного газу за березень, листопад, грудень 2017 року відбулося внаслідок дій ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо ненадання споживачу - ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» номінації на плановий обсяг газу на вказаний період. Проте вказана обставина не звільняла ПАТ НАК "Нафтогаз України" від обов`язку постачати природний газ зазначеному споживачу за укладеними між ними договорами постачання природного газу. При цьому планові обсяги постачання природного газу були визначені сторонами в договорах.

Зазначені обставини встановлені також безпосередньо відносно учасників даної справи судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме - рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 18.04.2018 р. у справі № 924/1099/17, від 18.04.2018 р. у справі № 924/1068/17, які не оскаржувались і набрали законної сили. Доводи позивача що відібраний газ не належить ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» спростовуються вказаними рішеннями. Скаржник вважає, що судом необґрунтовано відхилено посилання на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.04.2018 р. у справі № 924/1068/17 та № 924/1099/18 як такі що підтверджують поставки природного газу для ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» та прийняття оплати за поставлений газ.

Вважає, що висновок суду першої інстанції відносно того, що в матеріалах справи відсутні докази поставки ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» природного газу ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та те, що рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 18.04.2018 р. у справах № 924/1068/17 та № 924/1099/17 не встановлено обставин і факту поставки природного газу для ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», не відповідають фактичним обставинам.

Доводить, що у даній справі встановлено, що позивач надавав послугу транспортування на спірні обсяги природного газу для ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», про що наявні в матеріалах справи двосторонні акти приймання передачі такої послуги скріплені підписами і печатками сторін, дані послуги ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» оплачені, що сторони у справі не заперечують.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що питання щодо правомірності чи неправомірності ненадання номінацій ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» не стосується предмету спору. Таке обґрунтування є юридично неспроможним, оскільки відповідно до частини 2 ст.76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доводить, що до предмета доказування та відповідно меж дослідження у цій справі входять обставини щодо підстав виникнення заборгованості за надані послуги балансування, проте суд першої інстанції не з`ясував обставини, які мають значення для справи, а саме чи виконав ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» покладені на нього спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу та видачі номінацій.

З огляду на наявний предмет доказування вважає неправильним посилання суду на постанову Верховного Суду від 22.03.2018 р. у справі № 904/2092/17, від 20.02.2018 р. у справі № 911/653/17, та об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 р. у справі № 904/5621/17, оскільки вони стосуються справ з іншим предметом доказування. Разом з тим, постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 р. № 904/5621/17 підлягає застосуванню в частині надання правової оцінки застосуванню розпоряджень Кабінету Міністрів України та обов`язковості їх виконання.

Крім того, на думку скаржника суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню, а саме: абз.5.пп.8.п.З розділу XII Кодексу ГТС (в редакції Постанови НКРЕКП від 28.04.2017 р. № 615).

Звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. у даній справі зобов`язано суд при новому розгляді справи вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного обставин справи, прав та обов`язків сторін , належним чином встановити чи мав місце несанкціонований відбір природного газу за спірний період. Звернути увагу суду на наявність Розпорядження Кабінету Міністрів України № 742-р від 05.10.2016 "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" та № 720-р від 04.10.2017 "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18", покладають на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та постачальників природного газу обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону, та рішень Господарського суду Хмельницької області у справах № 924/1068/17 від 18.04.2018 р., № 924/1099/17 від 18.04.2018 р., обставини встановлені в яких в силу ч.4 ст.75 ГПК України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Проте вказівок Верховного Суду суд першої інстанції не виконав і не надав належну правову оцінку зазначеним обставинам, що є необхідною передумовою вирішення спору у цій справі.

Не врахував суд першої інстанції також того, що доводи позивача відносно того, що розпорядження Кабінету Міністрів України не є актами нормативного характеру та не скасовують обов`язковість дотримання Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, були предметом дослідження при розгляді касаційної скарги AT «Укртрансгаз» і були відхилені Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 р., а тому не можуть бути предметом повторної перевірки.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивачем здійснено правомірно алокацію на відповідача як оператора не відповідають обставинам справи та зроблено з неправильним застосуванням норм матеріального права - розпорядження Кабінету Міністрів України № 742-р від 05.10.2016 р. "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" та № 720-р від 04.10.2017 р. "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18" та абз.5.пп.8.п.З розділу XII Кодексу ГTC (в редакції Постанови НКРЕКП від 28.04.2017 р. № 615).

Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що відсутність номінації підтверджує факт несанкціонованого відбору є помилковим, не відповідає обставинам справи і зроблений з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Доводить, що судом першої інстанції не мотивовано відступлено від позицій Верховного Суду викладених у постанові від 05.03.2019 р. у справі № 923/351/18 у аналогічній справі за позовом AT «Укртрансгаз» до ПАТ «Херсонгаз» про стягнення заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу, якою надано правову оцінку природі даних правовідносин та залишено в силі рішення попередніх інстанцій про відмову у позові. У п.46 постанови зазначено: на підставі вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", яке є обов`язковим до виконання, на Компанію та постачальників природного газу покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону. У п.48. вищезгаданої постанови Верховного Суду наведені наступні висновки: з огляду на відповідні законодавчі приписи та з`ясувавши: що позивачем порушено будь-які розумні строки для оформлення наданих послуг балансування за січень 2017 року; відсутність несанкціонованого відбору природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, споживачем ІІАТ "Херсонська ТЕЦ" у січні 2017 року та, як наслідок, неправомірність віднесення на Оператора ГРМ, відповідача у справі, негативного небалансу за січень 2017 року в розмірі 14 534,848 тис.куб.м та відшкодування витрат з оплати наданих послуг балансування за вказаний місяць.

Також скаржник звертає увагу, що судом першої інстанції не вирішено питання розподілу судових витрат, оскільки суд ухилився від вирішення цього питання. Відповідно Верховний Суд, скасовуючи частково рішення першої та апеляційної інстанції, скасував його і в частині розподілу судових витрат та зобов`язав суд першої інстанції при новому розгляді в цілому по справі вирішити питання судових витрат включаючи і ту частину витрат що стосується рішення суду, яке частково залишено в силі в частині позовних вимог і яким у позові відмовлено про стягнення 54485662,58 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 1766137,94 грн. 3% річних, 5176137,94 грн. інфляційних втрат та 6955176,12 грн. пені. Отже, суд касаційної інстанції передав справу на новий розгляд в частині позовних вимог і скасував рішення в частині розподілу судових витрат, він за таких обставин не міг провести розподіл судових витрат, тому це має зробити суд першої інстанції при новому розгляді справи в цілому по справи усіх судових витрат, а не тільки тих що стосуються нового розгляду, оскільки частина витрат взагалі лишиться нерозподіленою.

З урахуванням викладеного просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/447/18 від 25 вересня 2019 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" 33214 463,77 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 3853642,30 грн пені, 585619,97 грн. 3% річних, 2205823,24 грн. інфляційних втрат, 597893,24 грн. витрат на оплату судового збору, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Укртрансгаз» відмовити повністю. Просить одночасно стягнути з АТ «Укртрансгаз» на користь ПрАТ «Шепетівкагаз» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Позивач Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019 р., яке з достатньою ясністю містить підстави відхилення доводів та аргументів відповідача. Не погоджується з твердженнями відповідача про наявність порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що були допущені судом при прийнятті рішення у даній справі.

Вважає безпідставними та необґрунтованими твердження відповідача про обов`язковість видачі номінацій НАК «Нафтогаз України» для ТОВ «Шепетівка Енергоінвест». Оскільки НАК «Нафтогаз України» не видавало для ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» номінацій на березень, листопад, грудень 2017 року, тому позивач законно та обґрунтовано відніс зазначені несанкціоновані відбори природного газу на відповідача, як на Оператора ГРМ, як це передбачено п. 8 глави 3 Розділу XII Кодексу ГТС. Вважає безпідставним посилання в апеляційній скарзі на рішення у справах № 924/1099/17 та № 924/1068/17, якими на думку скаржника встановлено обов`язок НАК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу ТОВ «Шепетівка Енергоінвест».

Звертає увагу, що у НАК «Нафтогаз України» підтвердив, що у спірних правовідносинах були відсутні підстави для постачання природного газу споживачам, що здійснили його несанкціонований відбір, оскільки у останніх була наявна заборгованість за спожитий у минулі періоди природний газ, низький рівень розрахунків, а також невиконання зобов`язань за графіком погашення заборгованості, тому НАК «Нафтогаз «України» не мало правових підстав підтверджувати таким споживача планові обсяги природного газу на спірні періоди, видавати номінації та, відповідно, не здійснювало постачання природного газу. Таким чином, у даному випадку в НАК «Нафтогаз «України» був відсутній обов`язок постачати природний газ споживачам, що здійснили несанкціонований відбір природного газу.

Таким чином доводить, що суд першої інстанції повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, та виніс законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга відповідача та доводи якими вона обґрунтовується, є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим така апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Просить суд рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019 р. у справі № 924/447/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шепетівкагаз» без задоволення.

Третя особа НАК «Нафтогаз України» подала суду відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, що оскільки, оцінка правомірності дій НАК «Нафтогаз України» при видачі номінацій знаходиться за межами предмета доказування/дослідження у даному спорі, тому з`ясування обставин справи щодо наявності або відсутності підтвердженого обсягу природного газу правомірно здійснювалося судом шляхом встановлення лише факту наявності чи відсутності номінацій на спірний період у конкретного споживача, на підставі фактичних даних, які підтверджуються даний факт.

Вважає, що відповідач фактично намагається вийти за межі позовних вимог, оскільки у апеляційній скарзі стверджує про факт неправомірності невидачі номінації ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на постачання природного газу для споживача ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» у листопаді, грудні, березні 2017 року на мережах ПрАТ «Шепетівкагаз ».

Звертає увагу, що предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за надані послуги балансування природного газу, отже, предметом дослідження судом в рамках заявленої позовної вимоги має бути з`ясування обставин щодо послуг балансування у справі, при цьому, встановленню підлягають обставини, які слугували підставою для виникнення негативного небалансу природного газу у ГТС та підтверджують правомірність розрахунку вартості послуг балансування (відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газотранспортної системи небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації).

Зазначає, що у зв`язку з наявною заборгованістю за спожитий у минулі періоди природний газ, низьким рівнем розрахунків, НАК «Нафтогаз «України» не мало правових підстав підтверджувати споживачу планові обсяги природного газу у 2016-2017 рр. та, відповідно, не здійснювало постачання природного газу споживачу у грудні 2016 року, січні, лютому, березні, листопаді, грудні 2017 року.

НАК «Нафтогаз України» повернула ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» без підписання акти приймання передачі природного газу у спірний період у зв`язку з невиконанням умов пункту 17 постанови КМУ від 01.01.2015 р. № 758 та Постанови КМУ від 22.03.2017 р. № 187 і не підтвердженням планових обсягів (номінацій) природного газу.

Відповідач, стверджуючи про обов`язок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону, безпідставно посилається на розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" та розпорядження Кабінету Міністрів України № 720-р від 04.10.2017 р. "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18".

Твердження відповідача про те, що спожитий у спірний період третьою особою ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" природний газ був поставлений ПАТ «НАК "Нафтогаз України"» та був санкціоновано відібраний, вважає безпідставними, такими, що спростовуються матеріалами справи. Таким чином, враховуючи відсутність доказів постачання природного газу у спірний період (березень, листопад та грудень 2017 року) ПАТ "НАК" "Нафтогаз України" для ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", відповідні обсяги природного газу за спірний період були несанкціоновано відібрані відповідачем, як оператором газорозподільної системи, з ресурсу позивача, як оператора газотранспортної системи.

Вважає, що наявність укладеного договору не може свідчити про здійснення поставки природного газу споживачу, оскільки доказом який підтверджує факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції.

Таким чином, оскільки право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача з моменту передачі природного газу після підписання актів приймання-передачі, тому НАК «Нафтогаз України» повернула споживачу акти приймання-передачі без підписання; факт здійснення господарської операції підтверджується не укладенням договору, а вчиненням фактичних дій, що спричиняють рух активів та капіталу, то факт укладення договору не свідчить про здійснення постачання природного газу, а тому НАК «Нафтогаз України» не постачало ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» газ у спірний період.

Доводить, що висновок відповідача про відсутність факту несанкціонованого відбору природного газу вказаним споживачем (ТОВ «Шепетівка Енергоінвест») з мереж відповідача суперечить нормам матеріального права, а саме - п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС.

З урахуванням викладеного просить суд у задоволені апеляційної скарги ПрАТ «Шепетівкагаз» відмовити, рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019 р. у справі № 924/447/18 залишити без змін.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" відзиву на апеляційну скаргу не подала.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. Представники позивача та третьої особи Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзивах, та надали пояснення по суті спору.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" не забезпечила участь представника в судовому засіданні; третя особа повідомлена судом в установленому порядку про час і місце розгляду справи, водночас ухвала суду від 10.12.2019 р. повернута суду поштовим відділенням з відміткою «інші причини» /а.с. 270-271 у т. 8/.

З матеріалів справи вбачається, що третій особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" Північно-західний апеляційний господарський суд своєчасно направив ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції та відкладення розгляду справи - за належною адресою 30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної сотні, 95. Адреса третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної сотні, 95) підтверджена матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвали надіслані третій особі рекомендованим листом з повідомленням та повернуті на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду з причини інші причини /а.с. 270-271 у т. 8/.

Апеляційним судом враховано, що відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась і неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

17.12.2015 р. Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз"/оператор та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"/замовник укладений договір транспортування природного газу № /а.с. 20-30 у т. 1/.

Відповідно до умов п. 2.1 договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

За умовами п. 2.3 договору передбачено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що обсяг послуг, які надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Відповідно до п. 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Відповідно до п. 2.7 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Пунктом 3.1 договору передбачено обов`язок оператора, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; вчасно врегульовувати небаланси.

Пунктом 4.2 передбачено, що замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

Відповідно до п. 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Згідно з п. п. 9.1, 9.2 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В(балансування) = БЦГ х К х QБГ, де

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Згідно з п. 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Відповідно до п. 11.1 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг.

Згідно з п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 11.5 договору передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Розділом 12 договору встановлено, що протягом всього строку отримання послуг замовник надає оператору та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу. Фінансове забезпечення щодо замовленої потужності надається у формах, визначених Кодексом, в сумі місячних зобов`язань на користь оператора. Фінансове забезпечення щодо послуг балансування надається у формах, визначених Кодексом, на користь оператора згідно з чинним законодавством України. Оператор зупиняє надання послуг в разі порушення замовником умов надання фінансового забезпечення.

Відповідно до п. п. 13.1, 13.2, 13.5 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Сторона, що не виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктами 15.5, 15.6 договору передбачено, що оператор до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості природного газу підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість природного газу, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 15.5 цього розділу, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 17.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до п. 11.4 договору позивачем здійснено алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи - газорозподільної системи, оператором якої є відповідач, за результатами чого позивач доводить, що виявив у відповідача обсяги негативних місячних небалансів у грудні 2016 року, січні-березні, листопаді, грудні 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Крім того, Кодекс газотранспортної системи, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 р. № 2493, є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з пунктом 4 глави 5 "Порядок фактичного розподілу (споживання) природного газу" розділу 6 Кодексу газорозподільних систем якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Згідно з пунктом 4 глави 5 "Порядок фактичного розподілу (споживання) природного газу" розділу 6 Кодексу газорозподільних систем якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газотранспортної системи небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Так, відповідно до інформаційної довідки про надходження на точках входу, та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених на операторів газорозподільних мереж, з зазначення обсягів небалансу за 2017 рік, за березень місяць по замовнику послуг транспортування ПАТ "Шепетівкагаз" визначено: вхід 0,000 тис. куб. м., вихід 1074,290 тис. куб. м., в т. ч. без підтверджених номінацій ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" - 1074,290 тис. куб. м. Зазначено розмір небалансу 100,00%.

Згідно з інформаційною довідкою про надходження на точках входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених на Операторів газорозподільних мереж, з зазначення обсягів небалансу за 2017 рік, за листопад місяць по замовнику послуг транспортування ПАТ "Шепетівкагаз" встановлено: вхід 0,000 тис. куб. м., вихід 685,880 тис. куб. м., в т. ч. без підтверджених номінацій ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" - 685,880 тис. куб. м. Визначено розмір небалансу 100,00%.

Відповідно до інформаційної довідки про надходження на точках входу, та розподіл по точках виходу обсягів природного газу, віднесених на Операторів газорозподільних мереж, з зазначення обсягів небалансу за 2017 рік за грудень місяць по замовнику послуг транспортування ПАТ "Шепетівкагаз" встановлено: вхід 0,000 тис. куб. м., вихід 1256,680 тис. куб. м., в т. ч. без підтверджених номінацій ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" - 1256,680 тис. куб. м. Зазначено розмір небалансу 100,00%.

Інформаційні довідки підписані Начальником управління комерційного обліку та транспортування природного газу філії ОГТС України.

Позивачем складені односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу :

- № 03-17--БАЛАНС від 31.03.2017 р. за березень 2017 року на суму 12168525,80 грн з обсягом негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування 1 074,290 тис. куб. м;

- № 11-17--БАЛАНС від 30.11.2017 р. за листопад 2017 року на суму 7175984,93 грн з обсягом негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування 685,880 тис. куб. м;

- № 12-17--БАЛАНС від 31.12.2017 р. за грудень 2017 року на суму 13869953,04 грн з обсягом негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування 1 256,680 тис. куб. м.

Акти про надання послуг балансування, акти коригування послуг балансування, рахунки на їх оплату були надіслані позивачем поштою та отримані відповідачем.

Відповідач не оплатив суму 33214463,77 грн. за березень, листопад та грудень 2017 року за актами про надання послуг балансування № 03-17--БАЛАНС від 31.03.2017 р., № 11-17--БАЛАНС від 30.11.2017 р., № 12-17--БАЛАНС від 31.12.2017 р.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач правомірно здійснював розрахунки вартості послуг балансування за березень, листопад, грудень 2017 року, і у відповідача виник обов`язок оплати послуг балансування, послуги не оплачені, отже в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

ПрАТ "Шепетівкагаз" є оператором газорозподільчої системи, а кінцевим споживачем природного газу щодо обсягів небалансу якого складено акти № 03-17--БАЛАНС від 31.03.2017 р. за березень 2017 року на суму 12168 525,80 грн. /а.с. 53 у т. 1/, № 11-17--БАЛАНС від 30.11.2017 р. за листопад 2017 року на суму 7175984,93 грн. /а.с. 80 у т.1/, № 12-17--БАЛАНС від 31.12.2017 р. за грудень 2017 року на суму 13869 953,04 грн. /а.с. 85 у т.1/ є ТОВ "Шепетівка Енергоінвест".

Відповідно до звіту про надані послуги з транспортування за березень 2017 року обсяг небалансу ПАТ "Шепетівкагаз" за березень 2017 року, визначений позивачем 1074,290 тис. куб. м. (вхід 0,000 тис. куб. м., вихід 1074,290 тис. куб. м.). Звіт підписаний начальником управління комерційного обліку реалізації та транспортування природного газу центрального диспетчерського департаменту.

Згідно з звітами по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) за листопад та грудень 2017 року обсяг небалансу ПАТ "Шепетівкагаз" за листопад та грудень 2017 року визначений відповідно 685,880 тис. куб. м. (вхід 0,000 тис. куб. м., вихід 685,880 тис. куб. м.) та 1256,680 тис. куб. м. (вихід 1256,680 тис. куб. м.) відповідно.

Відповідно до звіту ПАТ "Шепетівкагаз" за березень 2017 року, який зареєстрований ПАТ "Укртрансгаз" 10.04.2017 р. , фактичний обсяг газу за місяць (у тому числі з мереж УМГ ПАТ "Укртрансгаз") за березень 2017 року складає 1074,290 тис. куб. м. Назва постачальника - НАК "Нафтогаз України". Згідно зведеного реєстру ПАТ "Шепетівкагаз" за березень 2017 року, який зареєстрований ПАТ "Укртрансгаз" 10.04.2017 р., фактичний обсяг газу за березень 2017 року складає 1074,290 тис. куб. м. (назва постачальника - НАК "Нафтогаз України", назва споживача ТОВ "Шепетівка Енергоінвест").

Виникнення в точці виходу до газорозподільної системи відповідача (оператора ГРМ) неврегульованого негативного небалансу обсягів природного газу за березень,листопад, грудень 2017 року відбулося внаслідок неврахування оператором ГТС (позивачем) обсягів відібраного природного газу теплогенеруючою компанією ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з газотранспортної системи від постачальника ПАТ «НАК «Нафтогаз України»» і віднесення цих обсягів до несанкціоновано відібраних оператором ГРМ (відповідачем). Таке неврахування спірних обсягів природного газу позивач пояснює відсутністю підтверджених номінацій від постачальника ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на березень, листопад та грудень 2017 року.

Судом встановлено, що 22.09.2016 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (споживач) укладено договір постачання природного газу №2319/1617-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (зокрема, орієнтовний обсяг природного газу в березні 2017 року - 1370,0 тис. куб. метрів).

31.10.2016 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (споживач) укладено договір постачання природного газу №2559/1617-БО-34, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (зокрема, орієнтовний обсяг природного газу в березні 2017 року - 590,0 тис. куб. метрів).

21.09.2017 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (споживач) укладено договір постачання природного газу №1193/1718-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (зокрема, орієнтовний обсяг природного газу в листопаді 2017 року - 1120,0 тис. куб. метрів, у грудні 2017р. - 1600,0 тис. куб. метрів).

21.09.2017 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (споживач) укладено договір постачання природного газу № 1195/1718-КП-34, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (зокрема, орієнтовний обсяг природного газу в листопаді 2017 року - 110,0 тис. куб. метрів, у грудні 2017р. - 155,0 тис. куб. метрів).

21.09.2017 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (споживач) укладено договір постачання природного газу №1194/1718-БО-34, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (зокрема, орієнтовний обсяг природного газу в листопаді 2017 року - 480,0 тис. куб. метрів, у грудні 2017р. - 685,0 тис. куб. метрів).

Отже, ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" користувався обсягами природного газу у розмірах, передбачених договорами з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" № 2559/1617-БО-34 від 31.10.2016 р. та № 2319/1617-ТЕ-34 від 22.09.2016 р., № 1193/1718-ТЕ-34 від 21.09.2017 р., № 1195/1718-КП-34 від 21.09.2017 р., № 1194/1718-БО-34 від 21.09.2017 р. При цьому судом встановлено, про що вказано вище, і сторонами не заперечується, що ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" не перевищив фактичний об`єм (обсяг) спожитого та поставленого природного газу за березень, листопад та грудень 2017 року, який був передбачений договорами постачання природного газу та спожитий ПрАТ "Шепетівкагаз".

ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" є виробником теплової енергії, що здійснює теплопостачання населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного та місцевих бюджетів, про що зазначено в умовах п.1.2 договорів з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" і сторонами не заперечується.

Положенням "Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758 (чинне на час спірних правовідносин), покладено на НАК "Нафтогаз України" обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення. Постачання природного газу НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 17 Положення).

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017" для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) було доручено видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016 рік, № 46, ст. 1666) та з дотриманням принципу недискримінації.

Пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України № 720-р від 04.10.2017 р. "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18" передбачено, що з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2017/18 року Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"»: укласти до 14 жовтня 2017 року договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року № 357, та з дотриманням принципу недискримінації; разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Урядові розпорядження є обов`язковими до виконання.

Отже, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціальних нормативних правових актів щодо опалювального сезону 2016/2017 року та 2017/2018 року, якими є зазначені вище розпорядження Кабінету Міністрів України, було зобов`язане безперебійно постачати теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, і це є безумовним обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом, не зважаючи на рівень розрахунків та незалежно від номінацій.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного суду у справах № 922/1580/18 від 18.06.2019 р., № 923/351/18 від 05.03.2019 р. , № 917/744/18 від 21.08.2019 р.

Обов`язок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" здійснювати постачання природного газу ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" у спірний період у березні, листопаді та грудні 2017 року, встановлені рішеннями Господарського суду Хмельницької області у справах № 924/1068/17 від 18.04.2018 р. та № 924/1099/17 від 18.04.2018 р. за позовами ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" до відповідачів ПАТ «Шепетівкагаз» та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ «Укртрансгаз». Зазначені рішення господарського суду не оскаржувались та набрали законної сили.

Відповідно до рішень у справах № 924/1068/17 та № 924/1099/17 суди встановили право ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" користуватися обсягами природного газу у розмірах, передбачених договорами з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" №2559/1617-БО-34 від 31.10.2016 р. та №2319/1617-ТЕ-34 від 22.09.2016 р., №1193/1718-ТЕ-34 від 21.09.2017 р., №1195/1718-КП-34 від 21.09.2017 р., №1194/1718-БО-34 від 21.09.2017 р.; встановили також, що у березні, листопаді та грудні 2017 року відбувалось транспортування та постачання газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" в межах обсягів, передбачених договорами № 2559/1617-БО-34 від 31.10.2016 р. та № 2319/1617-ТЕ-34 від 22.09.2016 р., № 1193/1718-ТЕ-34 від 21.09.2017 р., № 1195/1718-КП-34 від 21.09.2017 р., № 1194/1718-БО-34 від 21.09.2017 р.

Також судами встановлено факти оплати ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" вартості природного газу, поставленого за наведеними вище договорами, встановлено також, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не повертав коштів, приймав кошти як плату за природний газ, використаний ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" в опалювальних сезонах 2016/17, 2017/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 18.04.2018 р. у справах № 924/1068/17 та № 924/1099/17, які набрали законної сили і в яких брали участь ті самі сторони, встановлені обставини щодо правомірної поставки/одержання газу ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" в опалювальних сезонах 2016/17, 2017/18, і такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України не доказуються при розгляді даної справи.

Матеріалами даної справи також підтверджено транспортування та постачання газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" у березні, листопаді та грудні 2017 року. Так, актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, складеними позивачем АТ «Укртрансгаз» та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», актами приймання передачі природного газу, які складені НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», та актами приймання-передачі про транспортування, складеними, ПрАТ «Шепетівкагаз» та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» /а.с.96-128 у т.3/ підтверджено транспортування та постачання газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" у березні, листопаді та грудні 2017 року від НАК «Нафтогаз України».

Підтверджено також виконання ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» платежів ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за газ із визначенням в графі призначені платежу про оплату на підставі постанови Кабінету Міністрів України та конкретних договорів поставки природного газу /а.с. 176-222 у т. 2/. Про те, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" прийняв та зарахував із розподілом такі платежі відповідно до конкретних договорів підтверджується виписками по рахунку ПАТ НАК «Нафтогаз України» /а.с. 132-241 у т. 3 та 1-70 у т.4/ та наданими ПАТ НАК «Нафтогаз України» сальдо по підприємству ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та випискам по договорам ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» /а.с. 143-191 у т.4/.

Таким чином, матеріалами справи спростовані твердження третьої особи ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про відсутність доказів постачання природного газу у спірний період (березень, листопад та грудень 2017 року) ПАТ "НАК" "Нафтогаз України" для ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" і відповідно про те, що обсяги газу були несанкціоновано відібрані відповідачем (як оператором газорозподільної системи) з ресурсу позивача (як оператора газотранспортної системи). Отже, наведені обсяги природного газу повинні вноситись в алокацію ПАТ НАК «Нафтогаз України» як постачальника ТОВ «Шепетівка Енергоінвест». Тоді як відповідно до п. 2.7 договору транспортування природного газу № , укладеного 17.12.2015 р. Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз"/оператор та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"/замовник /а.с. 20-30 у т. 1/, оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

При зверненні з позовом позивач послався на здійснення відповідачем несанкціонованого відбору природного газу за даними оператора газотранспортної системи (ПАТ "Укртрансгаз"), оскільки був відсутній підтверджений обсяг природного газу (ліміт) на березень, листопад та грудень 2017 року.

Підсумовуючи викладене, враховуючи умови договорів, укладених ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", а також позивачем і ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", застосовуючи норми наведених законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р., розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017" та № 720-р від 04.10.2017 "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18", суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному спорі спожиті у березні, листопаді та грудні 2017 року обсяги природного газу не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу. При цьому колегією суддів встановлено, що планові обсяги постачання/транспортування природного газу для ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" були визначені сторонами в договорах /а.с. 144-151, 153 у т.2/, і перевищення таких обсягів не було допущено, що підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами. Відповідно відсутні підстави для висновку про допущений відповідачем негативний небаланс природного газу у ГТС, що спростовує необхідність врегулювання такого небалансу шляхом надання послуг комерційного балансування. Тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заявленої до стягнення заборгованості за послуги балансування у сумі 33214463,77 грн., а також вимоги про стягнення цієї суми з урахуванням індексу інфляції 2205823,24 грн., 585619,97 грн. відсотків річних та 3853642,30 грн. пені.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, що призвело до ухвалення неправильного рішення. Тому рішення Господарського суду Хмельницької області підлягає скасуванню на підставі п. 4 ст. 277 ГПК України.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги судові витрати на оплату судового збору покладаються на позивача згідно зі ст.129 ГПК України.

Скаржник в апеляційній скарзі звертає увагу, що суд першої інстанції не виконав вказівки Верховного Суду про здійснення розподілу судових витрат, у зв`язку з чим відповідачем/скаржником було подано до Господарського суду Хмельницької області заяву про ухвалення додаткового рішення /а.с. 144-145 у т. 7/ та розподілу судових витрат, зокрема судового збору та витрат на правничу допомогу. Відповідно до ухвали суду першої інстанції від 21.10.2019 р. відкладено вирішення питання про прийняття цієї заяви до розгляду до повернення матеріалів справи до Господарського суду Хмельницької області /а.с. 151 у т.1/. Тому колегія суддів не виходить за межі апеляційної скарги відповідно до ст..269 ГПК України.

Разом з тим, скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про відшкодування 72000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, надану в процесі перегляду справи судом апеляційної інстанції. Колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на таке.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до норм ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріалами справи підтверджено, що Адвокатським Бюро «Сташук і партнери» адвокатом Сташук М.О. та Васильченко В.О. для ПрАТ «Шепетівкагаз» надавалась професійна правнича допомога, яка полягала у представництві ПрАТ «Шепетівкагаз» в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 924/447/18 та іншої професійної правничої допомоги, пов`язаної із цією справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, на підставі договору про надання правової допомоги від 22.04.2016 р. та додаткових угод до договору від 14.12.2017 р. та 18.06.2018 р.

Так, умовами договору про надання правової допомоги від 22.04.2016 р. та додаткових угод до договору від 14.12.2017 р. та 18.06.2018 р. визначено обсяг послуг та їх вартість. Так, згідно додаткової угоди від 18.06.2018 р. сторони погодили, що вартість робіт у справі № 924/447/18 встановлюється наступна: вартість 1 години роботи з документами під час підготовки справи до розгляду, збору доказів - 2000 грн., вартість 1 години технічної роботи - 500 грн., участь у судовому засіданні апеляційної інстанції - 50000 грн. одне судове засідання.

Крім того, відповідно до протоколу погодження обсягів та вартості послуг правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги від 22.04.2016 р. та додаткових угод до договору від 14.12.2017 р. та 18.06.2018 р. у справі під час нового судового розгляду судом апеляційної інстанції сторонами погоджено обсяг робіт по наданню правничої допомоги: ознайомлення зі змістом рішення суду, узгодження позиції щодо апеляційного оскарження 1 година 2000 грн.; підготовка апеляційної скарги 8 годин 16000 грн.; ознайомлення із відзивами на апеляційну скаргу, підготовка відзиву на відзив 2 години 4000 грн.; участь у судовому засіданні апеляційної інстанції 1 засідання 50000 грн.

На підтвердження фактично виконаних адвокатом у справі № 924/447/18 робіт (наданих послуг) під час нового судового розгляду справи апеляційною інстанцією та їх вартості відповідачем надано суду акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 09.12.2019 р. /а.с. 206 у т .7/. Відповідно до цього акту адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги від 22.04.2016 р. та додаткових угод до договору від 14.12.2017 р. та 18.06.2018 р. надані такі послуги (виконані роботи): ознайомлення зі змістом рішення суду, узгодження позиції щодо апеляційного оскарження - 1 година; підготовка апеляційної скарги 8 годин; ознайомлення із відзивами на апеляційну скаргу, підготовка відзиву на відзив 2 години.

Зазначені вище докази були подані разом із заявою в межах строку, встановленого частиною восьмою статті 129 ГПК України, з дотриманням необхідних вимог наведеної норми, що встановлено судом апеляційної інстанції.

Отже, факт та обсяг наданої правничої допомоги зафіксований у акті приймання-передачі наданих послуг від 09.12.2019 р. /а.с.206 у т.7/ та у протоколах судових засідань у справі. Факт оплати 72000 грн. підтверджується виписками по рахунку /а.с. 207-208 у т. 7/.

Колегія суддів надає оцінку розміру витрат на оплату послуг адвоката з урахуванням складності та об`єму (7 томів) справи, яка неодноразово вирішується судами, обґрунтованим доводам про витрачання адвокатом часу на виконання відповідних робіт (надання послуг), враховуючи ціну позову та значення справи для сторони, оскільки вирішення справи впливає на як на репутацію відповідача так і його майновий стан. Враховуючи такі критеріі, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю даної справи, обсягом і якістю наданих послуг та часом, витраченим адвокатом.

Колегія суддів відхиляє як необґрунтоване заявлене в судовому засіданні усне клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до норм ст..126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем не обґрунтовано, за наявності яких підстав є необхідним зменшити розмір заявленого відшкодування. Доводи позивача про неспіврозмірний розмір витрат на оплату послуг адвоката не були обґрунтовані жодним чином. Суду не надано будь-яких доказів на обґрунтування невідповідності заявлених витрат, наприклад, розрахунків, які б свідчили про неправильні розрахунки чи неналежність послуг адвоката відповідача тощо.

Також колегією суддів не встановлені випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції є обґрунтованими відповідно до норм ч.4 ст.126 ГПК України і мають бути відшкодовані у заявленій сумі 72000 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" задоволити. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019 р. у справі № 924/447/18 скасувати.

Прийняти нове рішення. Відмовити у позові в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 39859549,28 грн. боргу з урахуванням інфляційних втрат, відсотків річних і пені.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29 ) 896839,86 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги та 72000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в процесі розгляду справи апеляційною інстанцією.

Господарському суду Хмельницької області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 924/447/18 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2019 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.