ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/1646/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Поліське лісове господарство»

до Поліської районної державної адміністрації

про визнання незаконним та скасування розпорядження

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від прокуратури: Набок Ю.В. (посвідчення № 044829 від 16.11.2016 року);

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Поліське лісове господарство» із позовною заявою до Поліської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.06.2019 року відкрито провадження у справі № 911/1646/19, справу № 911/1646/19 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.08.2019 року.

05.08.2019 року від позивача 1 та 2 надійшли письмові пояснення по суті спору, якими останні позовні вимоги підтримують та просять задовольнити позов в повному обсязі.

Позивачі та відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 07.08.2019 року не з`явились, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 08.06.2019 року не виконав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2019 року підготовче засідання у справі відкладалось на 28.08.2019 року.

28.08.2019 року відповідачем подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Позивач 1 та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 28.08.2019 року не з`явились, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 08.06.2019 року не виконав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2019 року підготовче засідання у справі відкладалось на 18.09.2019 року.

13.09.2019 року позивачем 2 подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи .

Позивач 1 та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 18.09.2019 року не з`явились, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 08.06.2019 року не виконав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.08.2019 року підготовче засідання у справі відкладалось на 09.10.2019 року.

09.10.2019 року від відповідача надійшло клопотання, яким останній просить розглядати справу без участі їх представника та повідомив, що проти позовних вимог не заперечує.

Представником позивача2 09.10.2019 року подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 09.10.2019 року прокурор та представник позивача2 позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримали в повному обсязі, уточнень позовних вимог не має. Також зазначили і про те, що повідомлено всі обставини справи, які їм відомі, та надані суду всі наявні в них докази.

Позивач1 та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 09.10.2019 року не з`явились, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.10.2019 року.

В судовому засіданні 23.10.2019 року судом оголошувалась ухвала про перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті у справі № 911/1646/19 на 11.11.2019 року, про що зазначено в протоколі відповідного судового засідання та повідомлено присутніх учасників справи під розписку. Окрім того, про наступне судове засідання повідомлено ухвалою від 23.10.2019 року.

У зв`язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному судове засідання 11.11.2019 року не відбулося. У зв`язку з чим, ухвалою від 14.11.2019 року розгляд справи було перенесено на 27.11.2019 року.

В судовому засіданні 27.11.2019 року прокуратура позовні вимоги підтримала, представники позивачів та відповідача в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 27.11.2019 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Броварською місцевою прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факт порушення вимог лісового, земельного законодавства під час формування земельної ділянки та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Встановлено, що розпорядженням голови Поліської районної державної адміністрації Київської області від 11.09.2013 року № 184-ОД «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Поліського району Київської області» надано дозвіл на проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Шкневської сільської ради Поліського району Київської області.

Після розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Шкневської сільської ради Поліського району Київської області розпорядженням голови Поліської районної державної адміністрації Київської області від 14.11.2013 року № 227-ОД «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» вказану технічну документацію затверджено, в тому числі щодо реєстру земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Шкневської сільської ради Поліського району Київської області загальною площею 510,1077 га.

В подальшому на підставі розробленої технічної документації та розпорядження голови Поліської районної державної адміністрації Київської області від 14.11.2013 року № 227-ОД, державним кадастровим реєстратором до Державного земельного кадастру внесено відомості про сформовану земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0001 площею 271,9493 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За результатами опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення нявності підстав для представництва інтересів держави в суді встановлено, що розпорядженням голови Поліської районної державної адміністрації Київської області від 14.11.2013 року № 227-0Д «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» винесено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідна земельна ділянка накладається на землі, що перебувають в користуванні ДП «Поліське лісове господарство».

Згідно ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 8 Лісового кодексу України передбачено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

За змістом положень ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт «ґ» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України).

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст. 57 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).

Спірна земельна ділянка в силу положень ст. ст. 19, 57, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України, відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

При цьому, відповідно до п. 1 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2007 року № 848, Державний лісовий кадастр та облік лісів ведеться Державним агентством лісових ресурсів України за єдиною для усіх лісів системою за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення ефективної організації охорони і захисту лісів, їх раціонального використання та відтворення, здійснення постійного контролю за якісними і кількісними змінами в лісовому фонді України.

Українське Державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання «Укрдержліспроект» засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 30.09.1991 року за № 119, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України.

Відповідно до п. 3.2.8 статуту ВО «Укрдержліспроект», окрім інших його функцій, забезпечує при лісовпорядкуванні лісового фонду формування повидільних й інтегрованих банків даних, які містять лісотаксаційну, топографо- геодезичну і картографічну інформацію, з наступним формуванням і веденням державного лісового кадастру.

Таким чином інформація, надана ВО «Укрдержліспроект» щодо факту накладення спірної земельної ділянки на землі Красятицького, Зеленополянського лісництв ДП «Поліське лісове господарство» з доданим викопіюванням з публічної кадастрової карти, є належним підтвердженням вказаних обставин, оскільки надана уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів.

Разом з тим, ДП «Поліське лісове господарство» будь-яких дозволів на вилучення даної земельної ділянки лісового фонду, зміну цільового призначення земель, не надавало.

Крім того, втрати лісогосподарського виробництва при вилученні спірної земельної ділянки не відшкодовувались.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року № 610-р «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» визначено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок (далі ділянки) Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державному агентству лісових ресурсів та Державному агентству земельних ресурсів: зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення; - відкликати раніше надану згоду на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення у разі, коли місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування не прийнято відповідні рішення або коли за результатами перевірки встановлено, що такі рішення прийняті з порушенням вимог законодавства.

Разом з тим, пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами.

За змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції регламентує процедуру їх виготовлення.

Таким чином, право користування спірною земельною лісовою ділянкою посвідчується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування ДП «Поліське лісове господарство», що також відповідає правовим висновкам висловлених Верховним Судом у справі № 368/1158/16-ц від 30.05.2018 року та Верховим Судом України у справах № 6-224цс14 від 21.01.2015 року, № 6-50цс15 від 01.07.2015 року.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, проводиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Таким чином, за спірним розпорядженням зміна цільового призначення земельної ділянки відбулась із порушенням ч.ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України, а саме без дотримання встановленого законом порядку отримання згоди на вилучення земельної ділянки у постійного користувача, без отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Однак, Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства погодження на зміну цільоного призначення вищевказаної земельної ділянки не надавалося.

Разом з тим, основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 Лісового кодексу України полягає в здійсненні комплексу заходів щодо охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необгрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 Земельного кодексу України).

Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням, що з огляду на незаконну зміну цільового призначення спірної земельної ділянки на землі сільськогосподарського призначення несе пряму загрозу знищення наявних лісових насаджень та унеможливить здійснення належних заходів по їх захисту та відновленню.

Прокуратура в позові зазначає, що у зв`язку із наявності накладення земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0001 на землі лісового фонду, формування вказаної земельної ділянки надає можливість передачі у власність чи користування земель лісового фонду під виглядом земель сільськогосподарського призначення, з метою захисту порушених прав та інтересів держави прокуратура в позові просить визнати незаконним та скасувати розпорядженням голови Поліської районної державної адміністрації Київської області від 14.11.2013 року № 227-ОД «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» в частині затвердження технічної документацію із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Шкневської сільської ради Поліського району Київської області загальною площею 271,9493 га.

Відповідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 7 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

З огляду на викладене, ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання земельних ділянок, що обумовлює беззаперечний підвищений суспільний інтерес до правильного застосування законодавства у даній сфері, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини наведеною в п. 54 рішенні у справі «Трегубенко проти України».

Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюючи владні управлінські функції при прийнятті рішень щодо земель державної та комунальної власності мають діяти виключно у порядок та спосіб визначений законом.

Відповідно до ст. 28 Лісового кодексу України питання здійснення контролю за дотриманням лісового законодавства та питання збереження лісів покладено на центральні органи з питань лісового господарства у сфері лісових відносин та територіальні відділення цього органу на місцях.

Відповідно до Положення про Київське обласне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного Комітету лісового господарства України від 04.07.2007 № 233, таким територіальним відділенням в Київській області є Київське обласне управління лісового та мисливського господарства та Державне підприємство «Поліське лісове господарство», яке згідно зі Статутом, входить до сфери управління Київського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Водночас Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства, Державним підприємством «Поліське лісове господарство» заходи для захисту інтересів держави та усунення загрози вибуття з володіння держави земель лісового фонду не вживаються протягом тривалого часу не вживаються, таким чином у зв`язку з неналежним здійсненням своїх повноважень вищевказаними органами відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звертається з даним позовом на захист інтересів держави.

Про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку прокурору стало відомо лише у 2018 році за результатами опрацювання відомостей з Публічної кадастрової карти України, листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 01.06.2018 року № 10-10-0.221-8683/2-18, а про існування розпорядження Поліської РДА від 14.11.2013 року № 227-ОД «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області», Броварській місцевій прокуратурі стало відомо з листа ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-10-0ю221-19643/2-18 від 27.12.2018 року, а саме розпорядження надіслано на запит Броварської місцевої прокуратури листом № 07-21/49 від 09.01.2019 рокау, що є об`єктивними обставинами, пов`язаними зі складнощами своєчасного виявлення порушень земельного та лісового законодавства та інтересів держави.

З огляду на викладене, з метою захисту інтересів держави Заступником керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області подано позорв в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Поліське лісове господарство» до Поліської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Поліської районної державної адміністрації № 227-ОД від 14.11.2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Шкневської сільської ради Поліського району Київської області загальною площею 271,9493 га.

В ході розгляду спору позивачами Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства та Державним підприємством «Поліське лісове господарство» в повному обсязі підтримано викладені в позові прокуратури обставини.

Відповідачем позовні вимоги не заперечені та не спростовані, подано клопотання про неможливість прибути в судові засідання та розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено, що на підставі спірного розпорядження голови Поліської районної державної адміністрації Київської області від 14.11.2013 року № 227-ОД «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» та затвердженої таким розпорядженням технічної документації, державним кадастровим реєстратором до Державного земельного кадастру внесено відомості про сформовану земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0001 площею 271,9493 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, за даними співставлення Планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Поліське лісове господарство» та місця розташування спірної земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0001, виявлено, що така земельна ділянка накладається на землі лісового фонду, які перебувають в користуванні ДП «Поліське лісове господарство».

Таким чином, за наслідками проведеної інвентаризації земель, затвердженої спірним розпорядженням, фактично було безпідставно та незаконно змінено цільове призначення земель лісового фонду на землі сільськогосподарського призначення та вилучено землі лісового фонду з користування ДП «Поліське лісове господарство» без дозволу та погодження останнього та без отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, проводиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Таким чином, за спірним розпорядженням зміна цільового призначення земельної ділянки відбулась із порушенням ч.ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України, а саме без дотримання встановленого законом порядку отримання згоди на вилучення земельної ділянки у постійного користувача, без отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Однак, Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства погодження на зміну цільоного призначення вищевказаної земельної ділянки не надавалося.

Крім того, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст. 57 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).

Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 Лісового кодексу України полягає в здійсненні комплексу заходів щодо охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необгрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 Земельного кодексу України).

Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням, що з огляду на незаконну зміну цільового призначення спірної земельної ділянки на землі сільськогосподарського призначення несе пряму загрозу знищення наявних лісових насаджень та унеможливить здійснення належних заходів по їх захисту та відновленню.

Таким чином, формування вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0001 надає можливість передачі у власність чи користування земель лісового фонду, які перебувають у користуванні ДП «Поліське лісове господарство», під виглядом земель сільськогосподарського призначення, що створює непорозуміння і загрозу порушення прав лісогосподарського підприємства на користування землями лісового фонду.

Поліська районна державна адміністрація в ході розгляду спору обґрунтованих пояснень по суті позовних вимог не надала, позовні вимоги не заперечила та не спростувала. Крім того, в матеріалах позовної заяви міститься лист-відповідь Поліської районної державної адміністрації від 11.06.2018 року № 07-21/684, адресований Броварській місцевій прокуратурі, що розпорядження від 14.11.2013 року № 227-ОД «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» Поліською РДА не видавалось та не приймалось. Однак, відповідні обставини не підтверджені і не доведені в установленому порядку, тому потребують детального дослідження правоохоронними органами.

В той же час, прийняття розпорядження Поліської РДА від 14.11.2013 року № 227-ОД «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» свідчить про зміну цільового призначення земель лісового фонду всупереч встановленого законом порядку та створює загрозу незаконного вилучення з державної власності земель вказаної категорії, що істотно суперечить інтересам держави.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

За таких, позов заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та ДП «Поліське лісове господарство» до Поліської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Поліської районної державної адміністрації Київської області від 14.11.2013 року № 227-ОД «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області», в частині затвердження технічної документацію із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Шкневської сільської ради Поліського району Київської області загальною площею 271,9493 га є законним та обгрунтованим, а зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Поліське лісове господарство» до Поліської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Поліської районної державної адміністрації № 227-ОД від 14.11.2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Поліського району Київської області» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Шкневської сільської ради Поліського району Київської області загальною площею 271,9493 га.

3. Стягнути з Поліської районної державної адміністрації (07053, Київська обл., Поліський район, смт. Красятичі, вул. Возвиженська, буд. 81, код 24208840) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.12.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін