РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019Справа № 910/1997/19

За позовом Міністерства оборони України

до Державного виробничо-технічного підприємства "Граніт" м. Одеси

про стягнення неустойки, ціна позову 609592,28 грн.

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Радецька Ю.О.

Представники:

від позивача: Яценко С.Й.,

від відповідача: Мастюк Є.П.

СУТЬ СПОРУ :

у лютому 2019 року Міністерство оборони України звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним і відповідачем договору про закупівлю послуг за державні кошти № 342/2/18/9-Д від 30 березня 2018 р. та додаткових угод до нього, останній прострочив надання послуг з ремонту і технічного обслуговування систем озброєння (виробів 2С6 зав. № 5630 та 2С6 зав. № 9026) вартістю 7749993,63 грн. на 84 дні.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 329698,33 грн. пені та 279893,95 грн. штрафу, передбачених п. 7.2.3 договору, а також понесені ним по справі судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на неможливість виконання зобов`язання у передбачені строки внаслідок прострочення позивача. Заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявленої позивачем неустойки.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2018 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 342/2/18/9-Д, 17 грудня 2018 р. та 1 лютого 2019 р. додаткові угоди до цього договору відповідно №№ 1 та 2, згідно з якими відповідач зобов`язався надати послуги з ремонту і технічного обслуговування систем озброєння (5084) (ремонт за технічним станом зенітних самохідних установок 2С6 "Тунгуска"), що зазначені в Специфікації надання послуг (додаток 1 до Договору), а позивач - прийняти і оплатити надані послуги.

Згідно Специфікації надання послуг (додаток № 1 до указаного договору) строк надання послуг по першому виробу 2С6 зав. № 5630 встановлено до 31 серпня 2018 р., по другому виробу 2С6 зав. № 9026 - до 30 вересня 2018 р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору та додаткових угод.

Поясненнями сторін, наявним у матеріалах справи актами приймання наданих послуг з ремонту і технічного обслуговування систем озброєння (5084) (ремонт за технічним станом зенітних самохідних установок 2С6 "Тунгуска") за договором № 342/2/18/9-Д від 30 березня 2018 р. №№ 1 від 24 жовтня 2018 р. та 2 від 14 грудня 2018 р. стверджується факт надання відповідачем позивачу обумовлених договором послуг вартістю 7749993,63 грн. з простроченням по першому виробу 2С6 зав. № 5630 на 25 днів, по другому виробу 2С6 зав. № 9026 на 59 днів.

Доказів надання послуг за договором в установлений строк суду не надано.

Доводи відповідача щодо прострочення позивача та відсутності його вини у простроченні поставки продукції суперечать зібраним у справі доказам та встановленим обставинам.

Згідно з умовами п. 7.2.3 договору за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За таких обставин внаслідок прострочення поставки позивач набув права вимагати від відповідача сплати належних відповідно до умов п. 7.2.3 договору пені у розмірі 329698,33 грн. та штрафу у розмірі 279893,95 грн.

При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру простроченого зобов`язання та стану його виконання на час розгляду справи судом, відсутності даних про заподіяння позивачу у зв`язку з цим збитків, ураховуючи те, що на підприємство відповідача в умовах гострої потреби Збройних Сил України у поповненні арсеналу озброєння покладено обов`язок забезпечувати виготовлення існуючих та розроблення нових зразків продукції, а також той факт, що сума штрафних санкцій не повинна перевищувати розмір рентабельності для подальшого розвитку підприємства суд відповідно до вимог ст. 233 ГК України вважає можливим зменшити розмір належних з відповідача на користь позивача пені до 125000 грн. та штрафу до 125000 грн.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 226, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Міністерства оборони України задовольнити частково.

Стягнути з Державного виробничо-технічного підприємства "Граніт" (65078, м. Одеса, вул. Терешкової, 27, корп. 2, код 14307848) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) 125000 грн. пені, 125000 грн. штрафу, 9143,88 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 11 травня 2019 року.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар