ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. Справа№ 911/2479/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 16.12.2019р.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019р. (повний текст складено 08.05.2019р.)

у справі №911/2479/18 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс»

ОСОБА_4

ОСОБА_3

про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, рішення загальних зборів учасників товариства та статуту

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним договору від 05.11.2015р. купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс», укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Визнати недійсним Статут ТОВ «УВКФ «Промагросервіс» в новій редакції від 05.11.2018р., затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс», оформленим протоколом №38, державну реєстрацію якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було проведено 11.11.2015р. державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Бориспільське міськрайонне управління юстиції Київської області за номером запису 9003904.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 та попередніми учасниками ТОВ «УВКФ «Промагросервіс», від яких до ОСОБА_3 перейшла частка у статутному капіталі ТОВ «УВКФ «Промагросервіс» в порушення ч. 3 ст. 144 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» не було внесено і (не внесено дотепер) у повному обсязі частки в статутному капіталі товариства, а саме: розмір не внесеного капіталу складає 653 087,22 грн. ( ОСОБА_5 внесено 1 936 894,54 грн., ОСОБА_1 - 1 710 018,24 грн.).

1.3. Товариство з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» просило позов задовольнити.

1.4. Відповідач-2 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що законодавством врегульовано питання наслідків невнесення (неповного внесення) учасниками своїх вкладів до закінчення встановленого річного строку; підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України (ст. 215 Цивільного кодексу України); позивач не є стороною оспорюваного договору, та не доведено обставин порушення його права спірним правочином; оскаржуваним рішенням загальних зборів права ОСОБА_1 жодним чином не порушувались, з чим сам ОСОБА_1 був згоден, оскільки на загальних зборах 05.11.2015р. не ставив питання щодо порушення його корпоративних прав.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. ТОВ «УВКФ «Промагросервіс» засноване у 2003 році. Розмір Статутного капіталу Товариства було визначено у сумі 1 800 000,00 грн. Засновником ТОВ «УВКФ «Промагросервіс» був ОСОБА_5 , який володів 80% статутного капіталу ТОВ «УВКФ «Промагросервіс», та ОСОБА_1 , який володів 20% статутного капіталу ТОВ «УВКФ Промагросервіс».

2.2. У 2007р. рішенням загальних зборів ТОВ «УВКФ «Промагросервіс» було передбачено збільшення розміру статутного капіталу товариства до 4 300 000,00 грн., склад учасників змінився: ОСОБА_5 - 52% статутного капіталу, ОСОБА_6 - 28%, ОСОБА_1 - 20%.

2.3. У 2011р. склад ТОВ «УВКФ «Промагросервіс» змінився: ОСОБА_3 - 60% статутного капіталу, ОСОБА_1 - 40%.

2.4. Станом на 05.11.20015р. учасниками ТОВ «КВКФ «Промагросервіс» були ОСОБА_3 , яка володіла 60% Статутного капіталу ТОВ «УВКФ «Промагросервіс», та ОСОБА_1 , який володів 40% Статутного капіталу ТОВ «УВКФ «Промагросервіс». ОСОБА_1 вніс до Статутного капіталу ТОВ «УВКФ «Промагросервіс»

2.5. 05.11.2015р. на Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» було прийнято рішення, яке оформлено протоколом №38 від 05.11.2015р., зокрема, про перерозподіл часток у Статутному капіталі Товариства, громадянка України ОСОБА_3 передала (відступила) ОСОБА_4 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» у розмірі 60% статутного капіталу, що складає 2 580 000,00грн., згідно договору купівлі Статутного капіталу від 05.11.2015р.

У результаті передачі (відступлення) ОСОБА_3 належної частки у Статутному капіталі «Товариства», затверджено частки учасників у Статутному капіталі таким чином: ОСОБА_7 40% Статутного капіталу - 1 720 000,00 грн., ОСОБА_4 60 % Статутного капіталу - 2 580 000,00 грн.

2.6. Доручено директору проведення державної реєстрації нової редакції Статуту Товариства з можливим залученням для вчинення цих дій третіх осіб за довіреністю.

2.7. 05.11.2015р. між ОСОБА_3 (Сторона 1) та ОСОБА_4 (Сторона 2) було укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) частки у Статутного капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс», за умовами якого Сторона 1, будучи учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» та приймаючи до уваги згоду Загальних зборів учасників Товариства (протокол №38 від 05.11.2015р.), зобов`язується передати у власність Стороні 2, а Сторона 2 зобов`язується прийняти та оплатити частку Сторони 1 у Статутному капіталі Товариства (корпоративні права), що забезпечується у тому числі:

а) право участі в управління справами Товариства;

б) право одержувати доходи (дивіденди) від діяльності Товариства у відповідності з положеннями Статуту Товариства та чинного законодавства України;

в) право на частку в майні при ліквідації Товариства чи виходу зі складу його учасників;

г) всі інші права засновника/учасника Товариства у відповідності зі Статутом Товариства, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України іншими актами законодавства України.

2.8. 11.11.2015р. проведено державну реєстрацію змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс».

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 22.04.2019р. у справі №911/2479/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, рішення загальних зборів учасників товариства та статуту задоволено частково.

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» від 05.11.2015р., в частині відчуження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 частки в розмірі 344 000,00 грн., що складає 8% статутного капіталу.

В задоволенні решти вимоги про визнання недійсним Договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» від 05.11.2015р., який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відмовлено.

Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» від 05.11.2015р., яке оформлене протоколом №38, в частині другого питання порядку денного щодо передачі ОСОБА_3 частки в розмірі 344 000,00 грн., що складає 8% статутного капіталу та щодо затвердження частки ОСОБА_4 в частині 344 000,00 грн., що складає 8% статутного капіталу.

В задоволенні решти вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» від 05.11.2015р., яке оформлене протоколом № 38, відмовлено.

Визнано недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» в новій редакції від 05.11.2015р., затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» від 05.11.2015р., яке оформлене протоколом № 38, державну реєстрацію якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 11.11.2015р. було проведено державним реєстратором Бориспільської районної державної адміністрації Київської області за номером 9003904, в частині належної ОСОБА_4 частки в розмірі 344 000,00 грн., що складає 8 % статутного капіталу.

В задоволенні решти вимоги про визнання недійсним Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» в новій редакції від 05.11.2015р., затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» від 05.11.2015р., яке оформлене протоколом № 38, державну реєстрацію якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 11.11.2015р. було проведено державним реєстратором Бориспільської районної державної адміністрації Київської області за номером 9003904, відмовлено.

3.2. Приймаючи вказане рішення місцевий суд дійшов висновку про те, що зі встановлених в ході розгляду спору обставин можливо стверджувати лише про факт невиконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань щодо внесення частки до статутного капіталу в сумі 344 000,00 грн., в той час, як факт сплати попереднім учасником частки в розмірі 1 936 894,00 грн. визнається самим позивачем, щодо частки в сумі 299 106,00 грн., відповідні обставини можуть бути достовірно встановлені лише в межах позову до ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання неправомірним відчуження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 лише частки, яка відповідає 344 000,00 грн., що складає 8% статутного капіталу, а тому суд визнав частково недійсним рішення загальних зборів №38 від 05.11.2015р., частково недійсним Договір від 05.11.2015р. та частково недійсним Статут відповідача 1 у новій редакції в частині набуття ОСОБА_4 частки у розмірі 344 000,00 грн., що складає 8% Статутного капіталу.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019р. у справі №911/2479/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд на порушення ст. 144, ч. 3 ст. 147 ЦК України, ст.ст. 10, 52, ч. 4 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» фактично звільнив ОСОБА_3 від обов`язку формування статутного капіталу в належній їй частці, яка не була внесена ОСОБА_5 , що грубо порушує права ОСОБА_1 як учасника товариства.

4.3. Як зазначив апелянт, розмір невнесеного ОСОБА_3 капіталу складає 643 105,46 грн., тобто 15%, зазначене судом першої інстанції не було досліджено та не надано оцінки.

4.4. Приймаючи рішення в частині оспорюваного правочину, судом допущено порушення, оскільки змінено умови правочину (зміна відповідного пункту правочину), а зазначені вимоги позивачем не заявлялись.

4.5. Крім того, апелянт зазначив, що ОСОБА_4 з 2013 року по даний час перебуває поза межами України, що свідчить про неможливість укладення спірного договору.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач 2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення місцевого суду від 22.04.2019р. у справі №911/2479/18 без змін.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 22.08.2019р. на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019р. у справі №911/2479/18.

6.2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Кропивна Л.В., Сулім В.В.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019р. залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019р. у справі №911/2479/18

6.5. 22.10.2019р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019р. залишено без розгляду відвід судді Суліму В.В.

6.7. 05.11.2019р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

6.8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2019р. визнано заяву Директора Товариства з обмеженою відповідальністю Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» Бови А. про відвід судді Суліма В.В. від розгляду справи №911/2479/18 необґрунтованою. Матеріали справи №911/2479/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою щодо розгляду заяви про відвід судді, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

6.9. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» Бови А.В. про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Суліма В.В. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

6.10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2019р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-комерційна фірма «Промагросервіс» Бови А.В. про відвід судді Суліма В.В. у справі №911/2479/18 відмовлено.

6.11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019р. розгляд справи №911/2479/18 призначено на 16.12.2019р.

6.12. Від відповідача 2 надійшла заява про повідомлення поважних причин неприбуття представника та про відкладення розгляду справи.

6.13. Враховуючи обмежений строк розгляду апеляційної скарги, оголошення перерв у зв`язку із необґрунтованими заявами про відвід, Північний апеляційний господарський суд відхиляє вказане клопотання.

6.14. Представник апелянта та апелянт особисто підтримали доводи апеляційної скарги та просили апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

6.15. Відповідачі 1, 3 своїх представників, чи особисто, в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

6.16. Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

7.2. Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

7.3. Відповідно до ч. ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

7.4. Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

7.5. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 144 ЦК України, у відповідній редакції, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов`язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Зміни до статуту, пов`язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Рішення про зменшення статутного капіталу товариства надсилається поштовим відправленням всім кредиторам товариства не пізніше триденного строку з дня його прийняття.

7.6. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 147 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено.

7.7. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. № 9, судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

8.3. Для визнання недійсними рішень загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав і законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Також слід з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Разом з тим не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Стаття 116 ЦК України та стаття 10 Закону України «Про господарські товариства» встановлюють право учасника господарського товариства брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким є загальні збори його учасників. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019р. у справі №904/10956/16).

8.4. Відповідно до приписів ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.5. Слід зазначити, що позивач був присутній на загальних зборах учасників від 05.11.2015р., питання по порядку денному підтримував, рішення, оформлене протоколом №38 від 05.11.2015р. підписав без зауваження.

8.6. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №1-рп/2013 від 05.02.2013р. у справі №1-3/2013: Законодавець імперативно врегулював питання щодо строку сплати статутного капіталу (внесення вкладів до статутного капіталу) учасниками Товариства - до закінчення першого року з дня державної реєстрації Товариства (абзац перший частини третьої статті 144 ЦК України, частина перша статті 52 Закону). Цей строк надається для поступового виконання кожним учасником свого корпоративного обов`язку перед Товариством щодо формування статутного капіталу (вносити свої вклади у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами) (пункти 1, 2 частини першої статті 117 ЦК України, абзац третій частини третьої статті 88 ГК України, пункт «б» статті 11 Закону). Формування учасниками статутного капіталу є їх юридичним обов`язком перед Товариством. Закон імперативно врегулював питання щодо дій Товариства у разі невнесення (неповного внесення) учасниками своїх вкладів до закінчення встановленого річного строку. Згідно з частиною третьою статті 144 ЦК України, частиною другою статті 52 Закону загальні збори учасників Товариства приймають одне з таких рішень: про виключення із його складу тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію Товариства.

8.7. Таким чином, невнесення у повному обсязі частки в статутному капіталі товариства, не може бути підставою для визнання договору, рішення загальних зборів та Статуту недійсними.

8.8. Наслідками такого не виконання могло бути прийняття рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства в силу приписів ст. 144 ЦК України, в ред., яка діяла на момент прийняття спірного рішення.

8.9. За таких обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, права позивача в даних правовідносинах не порушені, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

8.10. Разом з цим, місцевий суд, вийшовши за межі предмету позову, частково задовольнив позовні вимоги.

8.11. Відповідно до ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019р. у справі №911/2479/18 підлягає залишенню без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 24.04.2019р. у справі №911/2479/18 скасуванню, з прийняттям нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

9.2. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

9.3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2019р. у справі №911/2479/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.04.2019р. у справі №911/2479/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи №911/2479/18 повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.01.2020р.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

В.В. Сулім