РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/491/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Ткачової А. Ю.

За позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури,

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, в інтересах держави в особі

позивача: Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, , вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14035

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АС»,

, юридична адреса: вул. Шевцової, 22а, м. Волноваха, Волноваський район, Донецька область, 85700

поштова адреса: вул. Мілютенка, 44, кв. 10, м. Київ, 02166

Предмет спору: про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 253229,67 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Костенко В. В., довіреність №б/н від 27.07.2019, адвокат;

за участю прокурора: Єреп В. В., посвідчення №043955 від 16.08.2016,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС», у якому прокурор просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №2 від 05.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 17.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 25.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 16.10.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

- стягнути з відповідача 253 229,67 грн збитків у вигляді надмірно сплачених позивачем грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Водночас згідно з ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5 ст. 29 ГПК України).

Тобто нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов вибирати до якого з господарських судів, яким підсудна справа, звернутись із позовом.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Крім того, для цілей визначення місця виконання договорів слід брати до уваги мету укладання договору.

Як вбачається зі змісту договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, який був укладений за результатами відкритих торгів, постачання газу здійснюється Споживачеві, тобто Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, місцезнаходження якого є вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14035.

Метою укладення цього договору було закупівля природного газу для опалення загальноосвітніх навчальних закладів Чернігівського району Чернігівської області.

Отже, зважаючи на те, що постачання газу здійснюється на територію Чернігівської області, суд дійшов висновку, що в даних правовідносинах у прокурора було наявне право обирати суд, який має розглянути спір, або за місцезнаходженням відповідача відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, або за місцем виконання договору згідно із положеннями ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, справа підсудна Господарському суду Чернігівської області.

Дії суду, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2019 позовну заяву прийнято суддею Демидовою М.О., відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30.07.2019 о 14:00, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами та позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

У встановлений судом строк відповідач направив до суду відзив на позовну заяву з додатком.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/32/19 від 22.07.2019, на підставі п. 6 рішення зборів суддів Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2018 зі змінами та доповненнями, було призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/491/19.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області для розгляду справи визначено суддю Шморгуна В.В.

Ухвалою суду від 24.07.2019 справу №927/491/19 прийнято до розгляду; провадження у справі зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц; підготовче засідання, призначене на 30.07.2019, суд постановив вважати таким, що не відбудеться.

Ухвалою суду від 21.10.2019 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання суду на 14.11.2019 та викликано у це підготовче засідання учасників справи.

Ухвалою суду від 08.11.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення підготовчого засідання у режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості провести в режимі відеоконференції у призначений час підготовче засідання у цій справі.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, але у підготовче засідання 14.11.2019 не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

За приписами ч. 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, підготовче засідання 14.11.2019 проводилось за відсутності позивача та відповідача (їх представників).

У підготовчому засіданні 14.11.2019 суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву з доданими до нього документами, як такий, що поданий у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

24.07.2019 від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 30.07.2019.

У підготовчому засіданні 14.11.2019 суд залишив без розгляду клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 30.07.2019, оскільки ухвалою суду від 24.07.2019 постановлено, що підготовче засідання, призначене на 30.07.2019, вважати таким, що не відбудеться, а отже фактично суд вже вирішив це питання.

22.07.2019 від відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури та 07.11.2019 до суду надійшло таке ж клопотання про залишення позову без розгляду з аналогічних підстав.

Обґрунтовуючи подане клопотання, відповідач зазначає, що позивачем не було належним чином встановлено суб`єкта, до компетенції якого віднесені повноваження щодо звернення до суду з позовом про визнання недійсними додаткових угод до договору. Так, заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури помилково визначив Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, як орган, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Такими органами мають виступати саме Чернігівська районна державна адміністрація, Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації та Департамент сім`ї, молоді та спорту Чернігівської обласної державної адміністрації. Крім того, відповідач зазначає, що згідно з законодавством України державним органом, який уповноважений порушувати у суді питання про визнання недійсними договорів, укладених за результатами закупівель та додаткових угод до них, є Державна аудиторська служба. Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних відносинах ТОВ АС відмічає, що прокурор не надав суду доказів неможливості самостійного захисту інтересів держави Чернігівською районною державною адміністрацією, Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації та Департаментом сім`ї, молоді та спорту Чернігівської обласної державної адміністрації, Державної аудиторської служби як юридичними особами з повним обсягом процесуальної дієздатності і органами, уповноваженими здійснювати у спірних відносинах відповідні функції, а також неналежності здійснення ними такого захисту.

Доказів направлення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду іншим учасникам справи відповідач суду не надав.

Суд встановив, що аналогічні твердження, які викладені у клопотаннях про залишення позовної заяви без розгляду, містяться і у поданому відповідачем відзиві на позовну заяву. Оскільки ці заяви є заявами з процесуальних питань в частині, що стосується залишення без розгляду, містять по суті одну і ту ж вимогу, суд вирішив розглядати їх спільно.

19.08.2019 від заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив з доказами направлення її позивачу та відповідачу.

Оскільки прокурор не надав суду доказів щодо дати отримання прокурором та позивачем відзиву на позовну заяву, суд був позбавлений можливості встановити, чи дотримано прокурором порядок та строк подання відповіді на відзив, а тому суд у підготовчому засіданні 14.11.2019 відклав вирішення питання щодо її долучення до матеріалів справи та врахування при розгляді справи.

Ухвалою суду від 14.11.2019 відкладено підготовче засідання до 03.12.2019; зобов`язано відповідача у дводенний строк з дня отримання ухвали суду направити клопотання про залишення позовної заяви без розгляду іншим учасникам справи, а докази їх направлення надати суду у встановлений судом строк; зобов`язано прокурора та позивача надати обґрунтування та докази щодо наявності підстав звернення до суду прокурора, у тому числі у розрізі абз. 1 ч. 3, абз. 4 ч. 4, ч. 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та відповідних доводів відповідача; викликано у це підготовче засідання учасників справи.

28.11.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 29.11.2019 задоволено клопотання відповідача про проведення підготовчого засідання, відкладеного до 03.12.2019 до 14:00, в режимі відеоконференції; забезпечення проведення відеоконференції доручено Господарському суду Черкаської області.

Підготовче засідання 03.12.2019 проводилось в режимі відеоконференції.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у підготовче засідання 03.12.2019 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання 03.12.2019 проводилось за відсутності позивача (його представника).

До початку підготовчого засідання 03.12.2019 до суду надійшли наступні документи:

- від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду іншим учасникам справи;

- від прокурора надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 29.11.2019 щодо порушення кримінального провадження відносно позивача, копії листа заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури № 63-2926вих19 від 22.11.2019, копії листа Головного управління статистики в Чернігівській області № 04-09/2473-19 від 26.11.2019, а також докази направлення клопотання з додатками іншим учасникам.

- від прокурора надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа заступника прокурора Чернігівської області № 08-779вих19 від 18.11.2019, копії листа Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 3-6518/1.11-19 від 29.11.2019, а також докази направлення клопотання з додатками іншим учасникам.

У підготовчому засіданні 03.12.2019 суд не прийняв до розгляду відповідь на відзив, подану прокурором, через недотримання строку, встановленого судом для її подання, а відтак спір вирішується без її урахування.

Суд у підготовчому засіданні 03.12.2019 не прийняв до розгляду копію листа заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури № 63-2926вих19 від 22.11.2019, копію листа Головного управління статистики в Чернігівській області № 04-09/2473-19 від 26.11.2019, копію листа заступника прокурора Чернігівської області № 08-779вих19 від 18.11.2019, копію листа Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 3-6518/1.11-19 від 29.11.2019. Відповідні мотиви та висновки суду викладені в ухвалі від 03.12.2019.

У підготовчому засіданні 03.12.2019 суд долучив до матеріалів справи докази направлення відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду іншим учасникам справи.

Також суд долучив до матеріалів справи копію витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 29.11.2019, оскільки кримінальне провадження порушено 15.11.2019 і відповідних доказів не існувало на час подання позову.

До початку підготовчого засідання 03.12.2019 від прокурора на виконання вимог ухвали суду та на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду надійшло обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором з доказами направлення його іншим учасникам справи.

В поданих обґрунтуваннях прокурор зазначає, що згідно Положення про Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, затвердженого розпорядженням голови Чернігівської райдержадміністрації № 1809 від 26.11.2018, Відділ є юридичною особою, має печатку і штамп встановленого зразка, бланк зі своїм найменуванням, ідентифікаційний, самостійний баланс та рахунки в органах Державного казначейства. Може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки (п.п. 1, 2, 11 розділу І Положення). До основних завдань та функцій Відділу відноситься: реалізація державної політики в галузі освіти на території Чернігівського району; організація матеріально-технічного забезпечення закладів освіти, у т.ч. організація їх підготовки до роботи в осінньо-зимовий період (п. 1.1, 2.28 розділу ІІ Положення). Відділ є розпорядником бюджетних коштів здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством України (п. 1, 4 розділу ІV Положення). Прокурор зазначає, що Верховним Судом 17.10.2018 при розгляді справи №910/11919/17 вказано, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17). Верховний Суд у своїх рішеннях звертає увагу, що згідно зі ст. 23 ЗУ Про прокуратуру прокурор доводить бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду, а не можливість чи неможливість такого органу самостійно звернутися із цим позовом до суду. Як зазначає прокурор, порушенням інтересів держави у даному випадку є те, що Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, як орган місцевого самоврядування, та який у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері. Однак Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, укладаючи оскаржувані додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч, вимог ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі, сам сприяє порушенням цим інтересів держави, тим самим не здійснює та неналежно здійснює їх захист. Укладення додаткових угод призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів. Наведене вказує на порушення економічних інтересів держави, внаслідок дій суб`єкта владних повноважень, до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, а саме перерахування на підставі оскаржуваних угод бюджетних бюджетних коштів у надмірному розмірі, чим завдано шкоду державним інтересам, що свідчить про невжиття Відділом заходів, спрямованих на захист інтересів держави, що повністю кореспондується з нормами ст. 23 ЗУ Про прокуратуру. При цьому Відділом не вчинено належних дій щодо захисту порушеним інтересів держави у зв`язку із чим вони залишаються порушеними, а тому у Чернігівської місцевої прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації. Отже, підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень - Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, його бездіяльність з цим питань. Орган місцевого самоврядування усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Натомість Відділ своїми діями сприяє порушенням інтересів держави, а тому у розумінні ст. 53 ГПК України та ст. 23 ЗУ Про прокуратуру Відділ є органом який не здійснює належним чином свої повноваження у даних правовідносинах.

У підготовчому засіданні 03.12.2019 суд долучив до матеріалів справи надані прокурором обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором, як такі, що подані у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

Розглянувши надані прокурор обґрунтування та доводи відповідача, викладені у клопотаннях про залишення позовної заяви без розгляду, суд погоджується з наявністю підстав для звернення до суду безпосередньо прокурором у порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру, оскільки Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації не здійснює належним чином захист порушених інтересів держави, виходячи з наступного.

За приписами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

У даному випадку загроза порушення інтересів держави полягає у нераціональному та неефективному використанні бюджетних коштів.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

15.11.2019 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про виявлення обставин, які можуть свідчити про вчинення службовими особами Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України (номер кримінального провадження 0000295), а саме неналежне виконання службових обов`язків посадовими особами позивача, що завдало істотної шкоди інтересам держави.

Суд погоджується з доводами прокурора щодо правомірності визначення Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації позивачем по справі, як суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави, і в особі якого прокурор може звертатися до суду. При цьому суд приймає до уваги, що право Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації на звернення з таким позовом до суду у цьому спорі узгоджується з приписами ч. 3 ст. 215 ЦК України, відповідно до якої сторона правочину може звертатися з визнанням такого правочину недійсним.

Щодо доводів відповідача, що захист інтересів держави у цьому спорі має здійснювати Державна аудиторська служба, Чернігівська районна державна адміністрація, Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації та Департамент сім`ї, молоді та спорту Чернігівської обласної державної адміністрації, суд зазначає, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них.

Крім того, суд погоджується з наявністю підстав для звернення до суду безпосередньо прокурором у порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру, оскільки Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації не здійснює належним чином захист порушених інтересів держави, підтвердженням чого є відкриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.

Також, сам факт незвернення до суду Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження у спірних правовідносинах, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 903/129/18 від 15.10.2019.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом до суду, а відтак клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 03.12.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2019; вирішено провести судове засідання з розгляду справи по суті 18.12.2019 у режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено Господарському суду Черкаської області; викликано у це судове засідання учасників справи.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у судове засідання з розгляду справи по суті 18.12.2019 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України судове засідання з розгляду справи по суті 03.12.2019 проводилось за відсутності позивача (його представника).

До початку судового засідання від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 передано справу № 912/2385/18 разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми щодо підстав здійснення представництва прокурором інтересів держави у суді. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 прийняти до розгляду справу № 912/2385/18, призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24 березня 2020 року об 11 годині. Відповідач вважає, що висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно поставленої у цій справі правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Частиною першою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод унормовано, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У зв`язку з неоднаковим застосуванням ст. 23 Закону України Про прокуратуру у подібних правовідносинах Верховним Судом, з метою дотримання принципу правової визначеності, ухвалою суду від 24.07.2019 провадження у цій справі зупинялось до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

Однак у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц не було наведено висновків стосовно того, якими саме доказами прокурор повинен підтвердити, що захист законних інтересів держави не здійснюється або здійснюється неналежним чином суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора про нездійснення/неналежного здійснення відповідним органом такого захисту.

Розглянувши надані прокурором матеріали, а також враховуючи висновки, викладені у іншій постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, суд у підготовчому засіданні 03.12.2019 дійшов висновку про наявність підстав у прокурора для представництва інтересів держави у суді у цій справі.

Отже, суд вважає, що зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18, засідання у якій призначено на 24.03.2020, призведе до необґрунтованого затягування судового процесу, і як наслідок, до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, відповідно до ст. 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу.

Отже, суд не може зупинити провадження у справі на стадії її розгляду по суті з підстав, визначених у п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

За наведених обставин у їх сукупності, суд у судовому засіданні 18.12.2019 відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.12.2019 стягнуто з позивача штраф у розмірі 1921,00 грн у зв`язку з невиконанням процесуальних обов`язків, а саме неявкою у судові засідання.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання для проголошення рішення, на підставі ч. 6 ст. 233 та ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України вступна та резолютивна частини рішення була підписана судом у нарадчій кімнаті без їх проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позов обґрунтовано тим, що внаслідок укладення додаткових угод збільшилась ціна природного газу для позивача за договором на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б (далі Договір). Прокурор вважає, що спірні додаткові угоди були укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни природного газу упродовж вересня-жовтня 2018 року, чим порушено норми Закону України «Про публічні закупівлі» та положення Договору, а відтак вони підлягають визнанню недійсними. Оскільки позивач сплачував кошти за поставлений природний газ відповідно до цін, вказаних у спірних додаткових угодах, тобто за збільшеними цінами, прокурор на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 253 229,67 грн надмірно сплачених позивачем коштів.

Відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав:

- положеннями ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено можливість сторонам вносити зміни до істотних умов Договору, у тому числі в частині перегляду ціни за одиницю товару, а п. 10.2 Договору передбачено, що усі зміни і доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. Отже, додаткові угоди відповідають вимогами законодавства;

- висновки торгово-промислової палати є належними доказами, що можуть засвідчити факт коливання та зміни ціни на певний період часу, а отже зміст додаткових угод відповідає фактичним обставинам коливання ціни товару на ринку в сторону зростання;

- прокурор не довів юридичної та економічної складової предмету позову, а отже не довів, що спірні додаткові угоди були укладені з порушенням норм чинного законодавства;

- прокурор не обґрунтував належним чином можливість стягнення коштів у розмірі 253 229,67 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, яка застосовується випадку відсутності спеціальної норми, якою у цьому випадку є ст. 216 ЦК України.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації проводилась процедура закупівлі (відкриті торги) 09120000-6 газового палива (природного газу).

Відповідно до тендерної документації предметом закупівлі природного газу для опалення загальноосвітніх навчальних закладів Чернігівського району Чернігівської області, у кількості 157 000 м3, строк поставки - жовтень-грудень 2018 року (т. 1 а.с. 88-93).

Згідно з інформацією з електронної системи публічних закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі UA-2018-06-25-000155-а) переможцем відкритих торгів є Товариство з обмеженою відповідальністю «АС» з пропозицією закупівлі 1 538 599,00 грн (т. 1 а.с. 59-68).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «АС» є торгівля газом через місцеві (локальні трубопроводи) (т. 1 а.с. 22-24).

02.08.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено договір на постачання природного газу №624(18)Б (далі Договір) (т. 1 а.с. 29-31).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник постачає 09120000-6 Газове паливо (Природний газ) Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Місячні планові об`єми постачання газу: жовтень 26 500 м3, листопад 53 000 м3, грудень 77 500 м3, усього 157 000 м3 (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору Постачальник постачає газ Споживачеві через газові мережі по газопостачанню та газифікації (далі Газорозподільне/Газотранспортне підприємство), яке в свою чергує забезпечує розподіл/транспортування газу до пунктів призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску.

Згідно з п. 4.1 Договору ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м спожитого природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування, становить 9799,99 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 8061,46 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1612,29 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання повноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін і поширюється на відносини між Сторонами, що фактично склались з 02.08.2018 та діє в частині поставки газу до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків за наданий товар до їх повного виконання (п. 10.1 Договору).

Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами Сторін (п. 10.2 Договору).

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 29.08.2018 №433/26, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати та інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ «НАК «Нафтогаз», у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на вересень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 01.09.2018 становить 10767,36 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 37).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 29.08.2018 №433/26 додав експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-644 від 22.08.2018 та №О-649 від 23.08.2018 (т. 1 а. с. 38-39).

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-644 від 22.08.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 01.08.2018 по 20.08.2018. Приведена вартість природного газу станом на 01.08.2018 за тис. куб м3:на європейському хабі TTF (Нідерланди) (далі - TTF) 10270 грн; на європейському хабі NCG (Німеччина) (далі NCG) 10286 грн; на європейському хабі Gaspool (Німеччина) (далі Gaspool) 10317 грн. Приведена вартість природного газу станом на 20.08.2018 за тис. куб м3:на TTF 11265 грн; на NCG 11249 грн; на Gaspool 11357 грн.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-649 від 23.08.2018, на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні (оплата поточна або після поставки), для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, за 1000 куб. м становить: липень 2018 року 10893,60 грн з ПДВ, серпень 2018 року 11083,20 грн з ПДВ, вересень 2018 року 11594,40 грн з ПДВ.

Також у листі від 29.08.2018 №433/26 зазначено про направлення позивачу проекту додаткової угоди №2 до Договору.

05.09.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №2 до Договору (далі Додаткова угода №2) (т. 1 а.с. 33), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м спожитого природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 10767,36 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 8867,60 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1773,52 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 74,856854 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 48,356854 м3».

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 07.09.2018 №448/7, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується довідкою Української енергетичної біржі та експертним висновком Черкаської торгово-промислової палати, у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на вересень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 07.09.2018 становить 11831,46 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 40).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 07.09.2018 №448/7 додав експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018 та довідку Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018 (т. 1 а. с. 41-43).

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018, на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні (оплата поточна або після поставки), для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу за умови попередньої оплати до періоду (календарний місяць) поставки газу та постачальників для подальшої реалізації газу установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промисловим споживачам відповідно до укладеного договору, з 01.09.2018 за 1000 куб. м становить: для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 29.08.2018 (відповідно до укладеного договору) 11594,40 грн; для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 (відповідно до укладеного договору) 13338,00 грн.

У довідці Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 01.08.2018 по 04.09.2018. Приведена вартість природного газу станом на 01.08.2018 за тис. куб м3:на TTF 10270 грн; на NCG 10286 грн; на Gaspool 10317 грн. Приведена вартість природного газу станом на 04.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 12821 грн; на NCG 12705 грн; на Gaspool 12510 грн.

Також у листі від 07.09.2018 №448/7 зазначено про направлення позивачу проекту додаткової угоди №3 до Договору.

17.09.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №3 до Договору (далі Додаткова угода №3) (т. 1 а.с. 34), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 11831,46 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 9754,35 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1950,87 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 68,124365 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 41,624365 м3».

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 12.09.2018 №454/55, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати, у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на вересень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 12.09.2018 становить 13001,94 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 44).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 12.09.2018 №454/55 додав експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-744 від 12.09.2018 та №О-745 від 12.09.2018 (т. 1 а. с. 46-47).

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-744 від 12.09.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 03.09.2018 по 11.09.2018. Приведена вартість природного газу станом на 03.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 12558,00 грн; на NCG 12537 грн; на Gaspool 12392 грн. Приведена вартість природного газу станом на 11.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 13418,00 грн; на NCG 13397,00 грн; на Gaspool 13664,00 грн.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-745 від 12.09.2018, на підставі інформації підприємств постачальників природного газу, вартість природного газу (як товару), станом на серпень та вересень 2018 року (оплата поточна або після поставки) в Україні, для промислових споживачів, для бюджетних установ та організацій, інших споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, діапазон вартості за 1000 куб. м за серпень 2018 року становить 11231,46-11500,80 грн; за вересень 2018 року 13486,26-13700,40 грн.

Також у листі від 12.09.2018 №454/55 зазначено про направлення позивачу проекту додаткової угоди №4 до Договору.

25.09.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №4 до Договору (далі Додаткова угода №4) (т. 1 а.с. 35), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 13001,94 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 10729,75 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2145,95 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 61,991572 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 35,491572 м3».

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 28.09.2018 №475/52, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати та інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ «НАК «Нафтогаз», у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на жовтень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 01.10.2018 становить 14289,48 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 48).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 28.09.2018 №475/52 додав експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-812 від 26.09.2018 та №О-811 від 26.09.2018 (т. 1 а. с. 49-50).

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-812 від 26.09.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 12.09.2018 по 25.09.2018. Приведена вартість природного газу станом на 12.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 12922,00 грн; на NCG 12881,00 грн; на Gaspool 13281,00 грн. Приведена вартість природного газу станом на 29.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 13863,00 грн; на NCG 13975,00 грн; на Gaspool 14100,00 грн.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-811 від 26.09.2018, на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні (оплата поточна або після поставки), для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, за 1000 куб. м становить: на жовтень 2018 року 14586,00 грн з ПДВ.

Також у листі від 28.09.2018 №475/52 зазначено про направлення позивачу проекту додаткової угоди №5 до Договору.

16.10.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №5 до Договору (далі Додаткова угода №5) (т. 1 а.с. 36), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 14289,48 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 11802,70 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2360,54 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 56405881 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 29,905881 м3».

Також прокурор надав прейскуранти на природний газ із ресурсів Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» з 01 жовтня 2018 року, з 01 серпня 2018 року, з 01 вересня 2018 року (т. 1 а. с. 57-58).

У вказаних прейскурантах зазначена ціна природного газу, у тому числі, для постачальників для подальшої реалізації газу установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промисловим споживачам, яка становить: з 01.08.2018 11083,20 грн, з 01.09.2018 11594,40 грн (для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 30.08.2018), з 01.09.2018 13338,00 грн (для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 31.08.2018), з 01.10.2018 14586,00 грн.

Відповідно до акту №1 передачі-приймання природного газу з урахуванням тарифу послуг на транспортування магістральними трубопроводами від 31.10.2018 відповідач передав, а позивач прийняв природний газ за жовтень 2018 року в обсязі 9,068 тис. куб. м на загальну суму 129 577,00 грн (т. 1 а.с. 69).

Відповідно до акту №1 передачі-приймання природного газу з урахуванням тарифу послуг на транспортування магістральними трубопроводами від 11.12.2018 відповідач передав, а позивач прийняв природний газ за листопад 2018 року в обсязі 47,337 тис. куб. м на загальну суму 676 421,11 грн (т. 1 а.с. 70).

Платіжними дорученням №4912 від 09.11.2018, від 12.11.2018, від 12.12.2018, позивач перерахував відповідачу кошти за поставлений природний газ на загальну суму 805998,11 грн (т. 1 а.с. 71-72).

Прокурор зазначає, що позивач відповідно до ціни газу, зазначеної у Договорі, повинен був сплатити за поставлений природний газ кошти у розмірі 552 768,44 грн, натомість сплатив 805 998,11 грн, а отже розмір надмірно сплачених коштів становить 253 229,67 грн, які прокурор просить стягнути з відповідача.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Згідно з пунктами 5, 9, 18, 32 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі»: договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари; замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі. При цьому предмет закупівлі - це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

За приписами ч. 4 ст. 36 вказаного Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Щодо визначення коливання ціни товару як підстави для укладання спірних додаткових угод.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

При цьому поняття ринок включає в себе як внутрішній (національний) ринок, так і зовнішній (світовий) ринок.

Разом з тим, ані закон, ані Договір не встановлюють обов`язок постачання газу у спірних відносинах, придбаного виключно в українського постачальника і видобутого саме в Україні.

На підтвердження коливання ціни на газ відповідач надавав експертні висновки Черкаської торгової промислової палати, у яких наведена вартість природного газу на європейських хабах (до кордону України).

Відповідач надав інформацію щодо коливання ціни на природний газ на зовнішньому ринку європейських газових хабах, які є газорозподільчими центрами і являють собою майданчики для торгівлі газом, та на внутрішньому ринку України.

Загальновідомою обставиною є те, що в Україні використовується газ як власного видобутку, так і імпортований газ, у тому числі газ з Європи, який постачається через газопроводи і з підземних сховищ.

Оскільки відповідач є лише постачальником газу, а специфіка газу як товару полягає в тому, що газ не є річчю з індивідуально-визначеними ознаками, отже неможливо встановити, який саме газ (власного видобутку або імпортний, у тому числі за датою його придбання) поставлявся позивачу, а тому суд вважає, що при розрахунку коливання ціни на газ правильним є застосування коливання ціни на зовнішньому та внутрішньому ринках.

За наявності відповідної інформації щодо цін на декількох ринках постачання газ (як по країні постачання, так і конкретного постачальника) визначення величини коливання цін із застосуванням середнього показника між мінімальними і максимальними цінами одночасно з декількох різних джерел (на початок і кінець періоду) не буде відображати реального стану зміни ціни, зважаючи на певну специфіку відповідного ринку (різні країни, різні умови постачання і транспортування, регулювання цін державою, власний видобуток чи імпортований газ тощо).

Реальне коливання ціни на газ можливо встановити, виходячи з різниці цін за певний період часу лише по кожному окремому ринку (джерелу), а за наявності інформації щодо цін на різних ринках суд вважає, що розумним і справедливим буде застосування середнього показника вже визначених показників коливання цін на відповідних ринках за певний період.

Слід зазначити, що чинним законодавством не визначено ані форму, ані зміст довідки про ціну на товар або послугу, що видається уповноваженим органом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, її інтеграції у світову господарську систему, формуванню сучасних промислової, фінансової і торговельної інфраструктур, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України, науково-технічних і торговельних зв`язків між українськими підприємцями та підприємцями зарубіжних країн.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

У своїй постанові від 29.03.2019 у справі № 826/6926/17 Верховний Суд зазначив, що довідки торгово-промислової палати, яка є повноважними органами, що має право, зокрема здійснювати моніторинг цін та визначати вартість товару, містять інформацію щодо ціни на певні нафтопродукти та паливно-мастильні матеріали на певну дату, а отже з аналізу наявної в них інформації та ціни за одиницю продукції визначеної у договорах, укладених між позивачем та відповідачем, можна прослідкувати динаміку цін, а отже встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та встановити факт наявності коливання ціни.

Отже, надані експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати є належними доказами, на підставі яких можна встановити коливання ціни на природний газ.

Крім того, оскільки моменту укладання додаткової угоди передують певні підготовчі заходи, як то отримання офіційних документів, підтверджуючих ціни на ринку газу за певний період, складання і направлення замовнику проекту додаткової угоди та листа-звернення з відповідною пропозицією і обґрунтуванням, розгляд і вивчення зазначених підстав для внесення змін до Договору, суд доходить висновку, що буде неправильним досліджувати коливання ціни на газ саме на дату підписання такої додаткової угоди, а відтак дослідження коливання ціни на газ, тобто оцінювати наявність підстав для зміни ціни на предмет закупівлі, потрібно за період, що передує зверненню з відповідною пропозицією, у тому числі з урахуванням того, що вартість газу на біржі (відповідному ринку) на певну дату визначається саме за результатами біржових торгів за повний торговий день.

Наприклад, якщо Договір укладений 02.08.2018, а пропозиція зміни ціни внесена 29.08.2018, коливання ціни газу визначається з 01.08.2018 по 28.08.2018.

У свою чергу, якщо наступна пропозиція зміни ціни внесена 05.09.2018, коливання ціни газу визначається з 28.08.2018 по 04.09.2018, і так далі.

Щодо визнання недійсною Додаткової угоди №2.

У зв`язку з підвищенням ціни на природний газ, відповідач направив позивачу лист від 29.08.2018 №433/26, у якому запропонував переглянути ціну на газ, зазначену у Договорі, шляхом укладання додаткової угоди до договору.

Ціна газу, запропонована відповідачем, становила 8867,60 грн без урахування ПДВ та тарифу на транспортування. Вказана ціна на газ зазначена і в укладеній 05.09.2018 між позивачем та відповідачем Додатковій угоді №2.

Отже, фактично позивач збільшив ціну на газ на 10% у порівнянні з ціною, вказаною у Договорі.

Таким чином, підставою для укладення Додаткової угоди №2 слугувало коливання ціни на газ.

Як вбачається зі змісту листа від 29.08.2018 №433/26, запропонована у ньому ціна на газ - 8867,60 грн (без урахування ПДВ та тарифу на транспортування) формувалась відповідачем на момент складання ним цього листа, з урахуванням отриманої від Черкаської торгово-промислової палати інформації щодо коливання ціни на газ. Ця ціна була зазначена у проекті Додаткової угоди №2, що направлялась як додаток до цього листа.

Відповідно до наданого експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-644 від 22.08.2018 коливання на європейських хабах ціни на газ у бік зростання за період з 01.08.2018 по 20.08.2018 на TTF становить 9,69%, на NCG 9,36%, на Gaspool - 10,08%.

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-649 від 23.08.2018 щодо вартості природного газу (як товару) в Україні, на підставі прейскуранту НАК «Нафтогаз України», зазначено вартість газу станом на липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року. З наданих прейскурантів на природний газ із ресурсів НАК «Нафтогаз України» вбачається, що така вартість встановлюється АТ «НАК «Нафтогаз України» саме на перше число кожного місяця.

При розрахунку коливання ціни на газ на підставі даних АТ «НАК «Нафтогаз України» суд не враховує різницю ціни газу з липня по серпень 2018 року, оскільки Договір був підписаний 02.08.2018, а отже станом на цю дату вже було відомо про коливання ціни газу за період липень-серпень 2018 року. Відтак, підписавши Договір, позивач погодив його істотні умови, у тому числі ціну газу.

Отже, коливання ціни на газ на підставі даних АТ «НАК «Нафтогаз України» на вересень 2018 року у порівнянні з ціною, зазначеною на серпень 2018 року, становить 4,61%.

З урахуванням коливання ціни на газ на зазначених європейських хабах та на внутрішньому ринку за ціновими пропозиціями АТ «НАК «Нафтогаз України», середній показник такого коливання становить 8,44%.

Відповідач у Додатковій угоді №2 збільшив ціну на газ на 10%, тобто на максимальний відсоток, встановлений у ст. 36 вказаного Закону України «Про публічні закупівлі».

Проте Закон України «Про публічні закупівлі» передбачає можливість збільшення ціни на товар з урахуванням реального коливання ціни, обмежуючи лише максимальний розмір відсоткового збільшення ціни на товар.

Позивач, належним чином не перевіривши обґрунтування зміни ціни Договору, також неправомірно підписав Додаткову угоду №2.

Оскільки суд встановив, що коливання ціни газу є меншим ніж на 10%, отже при укладенні Додаткової угоди №2 було порушено норми ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання цієї додаткової угоди недійсною.

Щодо визнання недійсною Додаткової угоди №3.

У зв`язку з підвищенням ціни на природний газ, відповідач направив позивачу лист від 07.09.2018 №448/7, у якому запропонував переглянути ціну на газ, зазначену у Договорі, шляхом укладання додаткової угоди до договору.

Ціна газу, запропонована відповідачем, становила 9754,35 грн без урахування ПДВ та тарифу на транспортування. Вказана ціна на газ зазначена і в укладеній 17.09.2018 між позивачем та відповідачем Додатковій угоді №3.

Отже, фактично позивач збільшив ціну на газ на 10% у порівнянні з ціною, вказаною у Додатковій угоді №2.

На підтвердження коливання ціни на газ до цього листа відповідач додав довідку Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018, у якій наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 01.08.2018 по 04.09.2018, та експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018 щодо вартості природного газу (як товару) в Україні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про товарну біржу» товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Отже, суд вважає, що надана довідка Української енергетичної біржі, яка є повноважним органом, що має право, зокрема виявляти товарні ціни, є належним доказом, на підставі якої можна встановити коливання ціни на природний газ, а інформація, викладена у ній ніким не спростована.

При визначенні коливання ціни на природний газ на європейських хабах, вказаних у довідці, суд не враховує коливання ціни за період з 01.08.2018 по 28.08.2018, оскільки дані щодо ціни на газ за цей період були вказані у експертному висновку Черкаської торгово-промислової палати №О-649 від 23.08.2018 (з 01.08.2018 по 20.08.2018), який був доданий до листа від 29.08.2018 №433/26, і коливання за період з 01.08.2018 по 28.08.2018 повинно було враховуватись відповідачем при укладанні Додаткової угоди №2, при внесенні та обґрунтуванні відповідних пропозицій станом на 29.08.2018, тобто на день складання листа від 29.08.2018 №433/26.

Таким чином, при укладанні Додаткової угоди №3 необхідно було враховувати коливання ціни на природний газ за період з 28.08.2018 по 04.09.2018.

З наданої довідки Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018 вбачається коливання на європейських хабах ціни на газ у бік зростання, яке за період з 28.08.2018 по 04.09.2018 становить: на TTF 2,48%, на NCG 1,45%, на Gaspool - 1,67%.

Разом з тим, суд не враховує інформацію, яка зазначена у довідці Української енергетичної біржі, щодо відхилення ціни на газ по ресурсу серпня 2018 року та вересня 2018 року, оскільки такі відомості зазначені за період з 02.08.2018-28.08.2018, а отже мали бути враховані при укладенні Додаткової угоди №2.

Також неможливо встановити коливання ціни на газ у підземних сховищах ПАТ «Укртрансгаз», яка вказана у довідці, враховуючи зазначення ціни по такому постачальнику лише на одну дату 04.09.2018.

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018 щодо вартості природного газу (як товару) в Україні, на підставі прейскуранту НАК «Нафтогаз України», зазначено вартість газу, у тому числі для постачальників газу, з 01.09.2018: для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 29.08.2018 (відповідно до укладеного договору) 11594,40 грн та з 30.08.2018 13338,00 грн.

Як вбачається з прейскуранту на природний газ із ресурсів НАК «Нафтогаз України» з 01.09.2018 (т. 1 а.с. 58), ціна природного газу 11594,40 грн зазначена для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 30.08.2018.

Оскільки Додаткова угода №2 була підписана 05.09.2018, тобто після направлення листа від 29.08.2018 №433/26, тому при укладанні цієї додаткової угоди підлягала застосуванню ціна, зазначена з 31.08.2018 13338,00 грн.

Отже, у цей період відбулось коливання ціни на газ на внутрішньому ринку за ціновими пропозиціями АТ «НАК «Нафтогаз України» у бік зростання, що становить 15,04%.

З урахуванням коливання ціни на газ на зазначених європейських хабах та на внутрішньому ринку за ціновими пропозиціями АТ «НАК «Нафтогаз України», середній показник такого коливання становить 5,16%.

Позивач, належним чином не перевіривши обґрунтування зміни ціни Договору, також неправомірно підписав Додаткову угоду №3.

Оскільки суд встановив, що коливання ціни газу є меншим ніж на 10%, отже при укладенні Додаткової угоди №3 було порушено норми ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання цієї додаткової угоди недійсною.

Щодо визнання недійсною Додаткової угоди №4.

У зв`язку з підвищенням ціни на природний газ, відповідач направив позивачу лист від 12.09.2018 №445/55, у якому запропонував переглянути ціну на газ, зазначену у Договорі, шляхом укладання додаткової угоди до договору.

Ціна газу, запропонована відповідачем, становила 10729,75 грн без урахування ПДВ та тарифу на транспортування. Вказана ціна на газ зазначена і в укладеній 25.09.2018 між позивачем та відповідачем Додатковій угоді №4.

Отже, фактично позивач збільшив ціну на газ на 10% у порівнянні з ціною, вказаною у Додатковій угоді №3.

На підтвердження коливання ціни на газ до цього листа відповідач додав експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-744 від 12.09.2018, у якому наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 03.09.2018 по 11.09.2018, та експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-745 від 12.09.2018 щодо вартості природного газу (як товару) в Україні станом на серпень та вересень 2018 року.

При визначенні коливання ціни на природний газ на європейських хабах, вказаних у експертному висновку, суд не враховує коливання ціни за період з 03.09.2018 по 04.09.2018, оскільки дані щодо ціни на газ за цей період були вказані у довідці Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018, яка була додана до листа від 07.09.2018 №448/7, і коливання за період з 03.09.2018 по 04.09.2018 повинно було враховуватись відповідачем при укладанні Додаткової угоди №3, при внесенні та обґрунтуванні відповідних пропозицій станом на 07.09.2018, тобто на день складання листа від 07.09.2018 №448/7.

Таким чином, при укладанні Додаткової угоди №4 необхідно було враховувати коливання ціни на природний газ за період з 04.09.2018 по 11.09.2018.

З наданого експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-744 від 12.09.2018 вбачається коливання ціни на газ на європейських хабах у бік зростання, яке за період з 04.09.2018 по 11.09.2018 становить: на TTF 4,66%, на NCG 5,45%, на Gaspool 9,22%.

Отже, у цей період відбулось коливання ціни на газ у бік зростання, що становить 6,44%.

Стосовно інформації щодо вартості природного газу (як товару) в Україні, зазначеної у експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-745 від 12.09.2018, суд не бере її до уваги, враховуючи наступне.

У цьому експертному висновку зазначена інформація щодо ціни природного газу станом на серпень та вересень 2018 року, проте не вказано на яку саме дату вказана ця ціна або чи це є середньою ціною за місяць.

Крім того, коливання ціни за серпень-04.09.2018 повинно було бути враховано при укладанні Додаткової угоди №2 та Додаткової угоди №3, що унеможливлює визначення коливання ціни саме за період з 05.09.2018 по 12.09.2018, виходячи з наведення цін за увесь місяць.

Отже, за відсутності зазначення дати, на яку у експертному висновку вказана ціна на природний газ, неможливо визначити і коливання ціни на природний газ.

Також у експертному висновку зазначено, що вартість природного газу вказана від постачання газу для промислових споживачів, для бюджетних установ та організацій, інших споживачів, тобто для кінцевого споживача, а не для постачальників газу, яким є відповідач, а тому суд вважає таке порівняння цін необґрунтованим.

Позивач, належним чином не перевіривши обґрунтування зміни ціни Договору, також неправомірно підписав Додаткову угоду №4.

Оскільки суд встановив, що коливання ціни газу є меншим ніж на 10%, отже при укладенні Додаткової угоди №4 було порушено норми ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання цієї додаткової угоди недійсною.

Щодо визнання недійсною Додаткової угоди №5.

У зв`язку з підвищенням ціни на природний газ, відповідач направив позивачу лист від 28.09.2018 №475/52, у якому запропонував переглянути ціну на газ, зазначену у Договорі, шляхом укладання додаткової угоди до договору.

Ціна газу, запропонована відповідачем, становила 11802,70 грн без урахування ПДВ та тарифу на транспортування. Вказана ціна на газ зазначена і в укладеній 16.10.2018 між позивачем та відповідачем Додатковій угоді №5.

Отже, фактично позивач збільшив ціну на газ на 9,99% у порівнянні з ціною, вказаною у Додатковій угоді №4.

На підтвердження коливання ціни на газ до цього листа відповідач додав експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-812 від 26.09.2018, у якому наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 12.09.2018 по 25.09.2018, та експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-811 від 26.09.2018 щодо вартості природного газу (як товару) в Україні станом на жовтень 2018 року.

З наданого експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-812 від 26.09.2018 вбачається коливання ціни на газ на європейських хабах у бік зростання, яке за період з 11.09.2018 по 25.09.2018 становить: на TTF 3,32%, на NCG 4,31%, на Gaspool 3,19%.

Враховуючи вартість природного газу за даними АТ «НАК «Нафтогаз України» на жовтень 2018 року, вказану в експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-811 від 26.09.2018, та вартість природного газу на вересень 2018 року, вказану в експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018, коливання ціни природного газу становить 9,36% у бік зростання.

З урахуванням коливання ціни на газ на європейських хабах та на внутрішньому ринку за ціновими пропозиціями АТ «НАК «Нафтогаз України», середній показник такого коливання становить 5,05%.

Позивач, належним чином не перевіривши обґрунтування зміни ціни Договору, також неправомірно підписав Додаткову угоду №5.

Оскільки суд встановив, що коливання ціни газу є меншим ніж 9,99%, отже при укладенні Додаткової угоди №5 було порушено норми ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання цієї додаткової угоди недійсною.

Щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 253 229,67 грн.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому згідно із п. 1 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №912/898/18.

Внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів у розмірі 253 229,67 грн.

Отже, суд доходить висновку, що вимоги прокурора про стягнення з відповідача зазначених коштів у розмірі 253 229,67 грн є правомірним та підлягають задоволенню.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спірні додаткові угоди були підписані внаслідок неправомірних дій обох сторін в однаковій мірі, тобто як відповідача, так і позивача, суд вважає, що судові витрати мають бути покладені на позивача та відповідача у рівних частинах.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 05.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС».

3. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 17.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС».

4. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 25.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС».

5. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 16.10.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС».

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» (, вул. Шевцової, 22а, м. Волноваха, Волноваський район, Донецька область, 85700) на користь Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14035) кошти у розмірі 253 229,67 грн.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» (, вул. Шевцової, 22а, м. Волноваха, Волноваський район, Донецька область, 85700) на користь Прокуратури Чернігівської області (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) 5741,23 грн витрат зі сплати судового збору.

8. Стягнути з Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14035) на користь Прокуратури Чернігівської області (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) 5741,23 грн витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Повне рішення складено 28.12.2019.

Суддя В.В. Шморгун