ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.12.2019р. Справа №905/2103/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пілон 17, смт.Олександрівка,

Олександрійський р-н., Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик, м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 68257,47 грн.

Суддя Г.В. Левшина

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Пілон 17, смт.Олександрівка, Олександрійський р-н., Донецька область, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 68257,47 грн., у тому числі основний борг в сумі 60243,84 грн., інфляція в сумі 5765,63 грн., три проценти річних в сумі 2248,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за усним договором від 16.05.2018р., згідно якого позивачем було поставлено відповідачу товар на підставі видаткової накладної №708 від 16.05.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.11.2019р. відкрите провадження у справі №905/2103/19, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 26.11.2019р. об 11:10 год.

22.11.2019р. до суду від позивача надійшла електронна пошта на виконання ухвали господарського суду Донецької області від 13.11.2019р.

Ухвалою від 26.11.2019р. відкладено розгляд справи на 10.12.2019 року о 14:40 год.

В судові засідання 10.12.2019р., 24.12.2019р. представники сторін не з`явились.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик, зареєстровано за адресою: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Василя Стуса, б.70А, оф.9, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом. Проте, згідно відомостей про поштовий перебіг, розміщених на сторінці офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта», відправлення не вручені відповідачу під час доставки.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Згідно видаткової накладної №708 від 16.05.2018р. позивачем було передано, а відповідачем на підставі довіреності №45 від 16.05.2018р. отримано будівельні матеріали - скловата скатна покрівля - на загальну суму 60243,84грн.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на накладній, та печаткою підприємства, з боку відповідача не спростований.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно із ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Погоджена дія двох або більше сторін є дво- чи багатостороннім правочином.

Таким чином, за висновками суду, з урахуванням вимог ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України внаслідок передачі позивачем товару та прийняття останнього відповідачем, між сторонами виникли відповідні зобов`язання.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов`язується передаи (поставити) зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки.

Відповідно до ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно із ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

З урахуванням викладеного, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України між сторонами виникли зобов`язальні відносини на підставі вищевказаного укладеного усного договору, що за своєю правовою природою є договором поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

З урахуванням викладеного, виходячи з того, що доказів письмового узгодження сторонами іншого строку оплати вартості отриманого товару не надано, за висновками суду, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару зазначеного у відповідній накладній, в день його прийняття 16.05.2018р. включно.

При цьому, суд зауважує, що наявний в матеріалах справи рахунок на оплату №140 від 08.05.2018р. не може бути прийнятий в якості доказу укладення договору у спрощений спосіб (оферти) оскільки останній не містить відмітки про його отримання (акцепту), а у матеріалах справи відсутні відомості про його направлення відповідачу саме в день складання 08.05.2018р. Одночасно, представлений суду позивачем лист №19 від 11.07.2018р. відповідача про його зобов`язання оплатити вартість отриманого товару до 01.08.2018р. також не може бути прийнятий судом в якості офіційного документа, що в порядку статті 629 Цивільного кодексу України визначає інший строк оплати отриманого товару.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 60243,84грн. за отриманий товар за видатковою накладною №708 від 16.05.2018р., всупереч ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача три проценти річних в сумі 2248,00 грн. за період з 01.08.2018р. по 28.10.2019р., а також інфляційні в сумі 5765,63грн. за період з 01.08.2018р. по 01.11.2019р.

Розрахунок трьох процентів річних та інфляції є арифметично вірним, таким, що відповідає вимогам законодавства та матеріалам скарги.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, доказів погашення заборгованості перед позивачем в сумі 60243,84 грн. не надав.

Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 68257,47 грн., у тому числі основний борг в сумі 60243,84 грн., інфляція в сумі 5765,63 грн., три проценти річних в сумі 2248,00 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

Позивачем у позовній заяві також заявлено про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 5300,00 грн.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2019р. між позивачем (клієнтом) та адвокатом Біличенко Віталієм Олександровичем був укладений договір про надання правничої допомоги, згідно якого адвокат взяв на себе зобов`язання з надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені договором.

Згідно п.2.2 договору про надання правничої допомоги до предмету договору входить ведення справи передбачених ГПК України, складання позовної заяви про стягнення суми боргу, з урахуванням індексу інфляції, процентів за прострочення виконання зобов`язань ТОВ «Краматорський кролик», участь у судовому розгляді справи, участь в апеляційному розгляді справи.

Відповідно до п.4.2 договору за правову допомогу, передбачену в п.2.2 договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар).

Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги розраховується на підставі витрат на професійну допомогу складений зі ставок адвокатського гонорару де сторони погодили застосувати рекомендовані ставки, прийняті Рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018р.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем зазначена прогнозована сума судових витрат на професійну правничу допомоги, у зв`язку з розглядом цієї позовної заяви в сумі 5300,00 грн., з яких 4000,00 грн. за складання позовної заяви, та 1300,00грн. за вивчення документів, правовий аналіз договорів.

Відповідно наявного в матеріалах справи, підписаного позивачем та адвокатом розрахунку витрат за договором про надання правничої допомоги від 01.10.2019р., останні погодили суму винагороди адвоката в розмірі 5300,00 грн.

За актом приймання передавання наданих послуг №1 адвокат надав, а клієнт (позивач) прийняв послуги допомоги в межах господарської справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пілон 17, смт.Олександрівка, Олександрійський р-н., Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик, м.Краматорськ. Клієнт претензій не має до якості наданих адвокатом послуг.

Згідно з платіжним дорученням №894 від 05.11.2019р. позивач розрахувався з адвокатом за надані послуги в сумі 5300,00 грн.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог, вартість правничої допомоги в повному обсязі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Пілон 17, смт.Олександрівка, Олександрійський р-н., Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик, м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 68257,47 грн., у тому числі основний борг в сумі 60243,84 грн., інфляція в сумі 5765,63 грн., три проценти річних в сумі 2248,00 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик (84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Василя Стуса, б.70А, оф.9; , філія КБ «Приватбанк», м.Краматорськ, IBAN UA 3605338, МФО 335548) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пілон 17 (84000, Донецька область, смт.Олександрівка, Олександрійський р-н., вул.Шкільна, б.2, філія КБ «Приватбанк», м.Краматорськ, IBAN UA 3612355, МФО 335548, 0) основний борг в сумі 60243,84грн., інфляцію в сумі 5765,63 грн., три проценти річних в сумі 2248,00 грн., всього заборгованість в сумі 68257,47 грн., судовий збір в сумі 1921,00грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5300,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення підписано 24.12.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина