ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

07.11.2019 м. Харків Справа № 905/318/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Ісаковій А.В.,

розглянувши справу № 905/318/18

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»

про стягнення 396 171,53 грн.,

за участю представників:

від позивача: Кухтик В.М., адвокат

від відповідача: не з`явився

Суть спору: ПАТ «Укртрансгаз» (на т.ч. АТ «Укртрансгаз») звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ПАТ «Маріупольгаз» 396 171,53 грн., з яких: 383 971,06 грн. - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 10 934,40 грн. пеня, 3% річних - 1 266,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору транспортування природного газу № 08/213-17/ від 23.03.2017р. та приписів Кодексу газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС) в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати послуг, наданих у червні та серпні 2017р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018р. позовні матеріали розподілені судді Паляниці Ю.О.

26.02.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі №905/318/18 та призначення підготовчого засідання на 27.03.2018р. об 11:00 год.

21.03.2018р. за вх. №6508/18 господарський суд одержав відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач визнає позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за надані послуги балансування у розмірі 240 091,18 грн. за актом №08-17-08/213-17/-БАЛАНС від 31.08.2017р. за серпень 2017р.

Водночас, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за надані послуги балансування у розмірі 143 879,88 грн. за актом №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р. за червень 2017р., пені у розмірі 5 908,93 грн. та 3% річних у розмірі 674,04 грн., відповідач заперечує з огляду на те, що:

- по-перше, виникнення небалансу природного газу в обсязі 16,914 тис. куб. м у червні 2017р. пов`язано з обстрілом 08.06.2017р. із арт.122 (45) населеного пункту Сартана зі сторони Дзержинське та із арт.152 (15) зі сторони Заіченко, внаслідок чого були пошкоджені газопроводи та сталися втрати природного газу, про що свідчить довідка Галузевого державного архіву Міноборони України № 179/1/11294 від 19.10.2017р. Тобто такі втрати газу сталися не з вини відповідача, а внаслідок дії форс мажорних обставин, що є підставою для звільнення його від відповідальності за небаланс відповідно до п. 9 гл. 3 розд. ХIV Кодексу ГТС. При цьому, листом №08-2074 від 07.09.2017р. відповідач повідомив позивача про виникнення таких форс-мажорних обставин та про намір отримати документи, що їх засвідчують. В подальшому, відповідач отримав відповідь ТПП України від 04.12.2017р., згідно з якою повідомлено про відсутність підстав для засвідчення форс-мажорних обставин, але з відмовою ТПП України відповідач не погодився та оскаржив такі дії останньої до господарського суду міста Києва.

- по-друге, у позивача були відсутні підстави здійснювати алокацію цих обсягів на відповідача відповідно до ч. 1 п. 8 гл. 3 розд. ХІІ Кодексу ГТС та здійснювати комерційне балансування з віднесенням небалансу на відповідача, оскільки останній не є замовником послуг транспортування постачальником, та обсяги небалансу не є обсягами несанкціонованого відбору жодного споживача.

- по-третє, позивачем була порушена процедура комерційного балансування, а саме: положення п. 4 гл. 1 р. ХIV Кодексу ГТС, оскільки позивачем не було надіслано відповідачу інформацію про небаланс.

21.03.2018р. за вх. №6526/18 господарський суд одержав клопотання ПАТ «Маріупольгаз» про зупинення провадження у справі до набранням чинності рішенням суду у пов`язаній з нею справі №910/2585/18 за позовом ПАТ «Маріупольгаз» до ТПП України про визнання протиправними дії щодо відмови у засвідченні форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), викладеної у листі від 04.12.2017р. № 695/05-5.4 та зобов`язання видати сертифікат про форс мажорні обставини.

21.03.2018р. за вх. №6527/18 господарський суд одержав клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90% з посиланням на стратегічне значення підприємства та неможливість здійснення своєї господарської діяльності у разі накладення додаткових матеріальних санкцій, скрутне матеріальне становище підприємства, здійснення господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції.

27.03.2018р. господарським судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 26.04.2018р. о 14:30 год.

26.04.2018р. за вх. №8675/18 господарський суд одержав відповідь позивача на відзив, згідно якою останній підтримує позовні вимоги, та заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, з огляду на те, що:

- по-перше, відповідачем не додержано порядок повідомлення позивача про форс мажорні обставини, який встановлений п. 14.3 договору, оскільки лист відповідача №08-2074 від 07.09.2017р. надісланий позивачу по закінченню двомісячного терміну без підтвердження таких обставин відповідним сертифікатом ТПП України. Водночас, відсутність форс мажорних обставин підтверджується відповіддю ТПП України від 04.12.2017р., яка надана на звернення відповідача та в якій зазначено про відсутність підстав для їх засвідчення.

- по-друге, головною передумовою надання послуг балансування позивачем є наявність негативної різниці між обсягами природного газу, поданим замовником послуг транспортування на точці входу та відібраним ним на точці виходу, що визначається за процедурою алокації, а також відсутність факту добровільного закриття місячного негативного небалансу замовником послуг транспортування природного газу, що і мало місце в даному випадку. Оскільки негативний небаланс виник в газорозподільних мережах відповідача, то саме на відповідача покладено відповідальність за виникнення негативного небалансу в системі відповідно до Кодексу ГТС. Положення Кодексу ГТС не містять виключень щодо його застосування у зв`язку з проведення АТО. До того ж, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували пошкодження його газорозподільних мереж та витоку газу, а архівна довідка Галузевого державного архіву Міноборони України підтверджує факт обстрілів населеного пункту Сартана та не фіксує саме факт пошкодження газорозподільних мереж відповідача внаслідок обстрілів під час АТО.

- по-третє, на виконання положень Кодексу ГТС позивачем 10.07.2017р. було надіслано на офіційну електронну адресу відповідача повідомлення про статус місячного небалансу, що підтверджується відповідною роздруківкою.

26.04.2018р. за вх. №8676/18 господарський суд одержав заперечення позивача на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, з посиланням на те, що навіть у разі задоволення позову у справі №910/2585/18 та отримання відповідачем сертифікату ТПП України щодо засвідчення форс мажорних обставин, він не буде доказом, який може вплинути на розгляд справи №905/318/18, оскільки відповідачем порушено умови укладеного між сторонами у даній справі договору щодо порядку повідомлення іншої сторони про форс-мажорні обставини. Також позивач зазначає, що звернення відповідача до ТПП України із заявою про засвідчення форс мажорних обставин відбулось лише після закінчення чотирьох місяців з дати обстрілу с. Сартана та після звернення позивача до суду з даним позовом. При цьому, з огляду на відмову ТПП України у засвідченні форс мажорних обставин, такі обставини в дійсності були відсутні та відповідні твердженнями відповідача є надуманими.

26.04.2018р. за вх. №8674/18 господарський суд одержав заперечення позивача на клопотання про зменшення розміру пені, за яким позивач зазначає, що розмір нарахованої відповідачу пені не є надмірно великим, ступінь виконання відповідачем зобов`язання за червень 2017р. та серпень 2017р. взагалі відсутній, тому підстав для зменшення розміру пені немає.

26.04.2018р. господарським судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголошення перерви в судовому засіданні до 23.05.2018р. о 14:30 год.

18.05.2018р. за вх. №10263/18 господарський суд одержав заперечення відповідача на відповідь на відзив, згідно яких останній заперечує проти доводів позивача, викладених у відповіді на відзив, з огляду на те, що:

- по-перше, обставини, які настали для відповідача 08.06.2017р., а саме пошкодження газопроводу вводу високого тиску в ГРП 1 діаметром 325 мм та газопроводу середнього тиску діаметром 159 мм внаслідок військового обстрілу з арт. 122 мм (45) населеного пункту Сартана зі сторони Дзержинське, та обстрілу із арт. 152 (15) зі сторони Заіченко, не залежали від волі відповідача, були надзвичайними, такими, що не могли бути ним відвернуті, та призвели до витоку природного газу в атмосферу в обсязі, який відповідно до проведеного розрахунку складає 16,914 тис. куб. м. Водночас, відповідно до положень Кодексу ГТС замовник послуг транспортування не відповідає за небаланс, якщо це спричинено діями оператора ГТС та/або форс мажорними обставинами, у зв`язку з чим місячний небаланс у червні 2017р., який був встановлений оператором газотранспортної системи, не підлягав врегулюванню відповідачем. В свою чергу, умови договору передбачають звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань з оплати послуг балансування, які є способом врегулювання небалансу.

- по-друге, звернення відповідача до ТПП України у грудні 2017р. обумовлено тим, що лише 31.10.2017р. відповідачем отримано довідку Міністерства оборони України, яка засвідчує факт обстрілів на території населеного пункту Сартана. Першочергове звернення з метою отримання документу, що засвідчує факт обстрілу та наявність якого є необхідною умовою для звернення до ТПП України, було здійснено відповідачем до Антитерористичного центру при Службі Безпеки України з листом від 27.07.2017р. №03-1806. При цьому, відмова ТТП України у засвідченні форс мажорних обставин не була пов`язана з невідповідністю зазначених відповідачем обставин критеріям обставин непереборної сили, є формальною, такі дії ТПП не відповідають Регламенту ТПП України та діючому законодавству, у зв`язку з чим оскаржуються відповідачем у суді. Оскільки це питання є предметом розгляду іншої справи та є спірним, суд у даній справі не може зробити висновок про відсутність форс-мажору.

-по третє, підтвердженням виникнення 08.06.2017р. обставин форс - мажору є в т.ч. акт обстеження (огляду) газопроводу, пошкодженого внаслідок аварійної ситуації від 08.06.2017р., складений працівниками аварійної служби підприємства та засвідчений підписом голови селища Сартана та печаткою виконавчого комітету Сартанської селищної ради.

- по-четверте, обсяг втрат природного газу внаслідок пошкодження газопроводів через військові обстріли не є обсягами фактичного споживання відповідача, як прямого споживача газу із газотранспортної системи для власних потреб та втрат через постачальника природного газу, для кого була підтверджена номінація, тому що втрати сталися через обставини форс-мажору та не є обсягами несанкціонованого відбору природного газу.

- по-п`яте, акт надання послуг балансування обсягів природного газу №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р. з додатком та рахунок №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р. на суму 143 879,88 грн. відповідач отримав лише 30.08.2017р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції відповідача, при цьому штамп вихідної кореспонденції позивача датований 18.08.2017р., а через 12 календарних днів після отримання цих документів, які передбачали виникнення зобов`язання за договором, а саме оплати послуг балансування, відповідач повідомив позивача про виникнення форс мажорних обставин.

-по шосте, повідомлення про обсяги транспортування г/п Маріупольгаз за червень 2017р., копія якого долучена позивачем до справи, не є належним доказом з огляду на положення ст. 96 ГПК України.

23.05.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі №905/318/18 до вирішення пов`язаної з нею справи №910/2585/18 та набрання рішенням у вказаній справі законної сили, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.07.2018р. 10.09.2018р. Верховним Судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Укртрансгаз» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.07.2018р. та ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.05.2018р. у справі №905/318/18.

На підставі розпорядження керівника апарату у зв`язку із закінченням повноважень судді Паляниці Ю.О. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 905/318/18 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Ніколаєвій Л.В.

22.07.2019р. господарським судом постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження, поновлення провадження у справі, розгляд справи спочатку та призначення підготовчого засідання на 06.08.2019р. об 11:45 год.

06.08.2019р. за вх. №15664/19 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, згідно яких останній зазначає, зокрема, про те, що рішенням господарського суду міста Києва від 12.07.2018р., яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2019р. у справі № 910/2585/18, у задоволенні позову ПАТ «Маріупольгаз» відмовлено, тобто позиція відповідача стосовно форс мажорних обставин не знайшла свого підтвердження. Також позивач зазначив, що в разі наявності форс-мажорних обставин відповідач може бути звільнений від відповідальності за порушення виконання ним зобов`язання, проте це не звільняє відповідача від виконання ним основного зобов`язання.

06.08.2019р. господарським судом постановлено ухвалу в т.ч. про відкладення підготовчого засідання на 27.08.2019р. об 11:45 год.

21.08.2019р. за вх. №16812/19 та 16.09.2019р. за вх. №18566/19 господарський суд одержав доповнення відповідача до письмових пояснень, в яких останній зазначив, що 21.05.2019р. за платіжним дорученням №2024 від 21.05.2019р. відповідачем була здійснена оплата рахунку №08-17-08/213-17/-БАЛАНС від 31.08.2017р. в розмірі 200 075,98 грн. Відповідач вказує, що сума заборгованості була обрахована ним з урахуванням коефіцієнту компенсації 1, виходячи з того, що згідно алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз» за серпень 2017р. підтверджений обсяг номінацій всього становить 2 615,467 тис. куб. м, а об`єм (обсяг) природного газу, відібраного з газотранспортної системи за серпень 2017р. (небаланс) становить 26,799 тис. куб. м, що є меншим, ніж 5% від загального обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи за серпень 2017р.

27.08.2019р. господарським судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.09.2019р. об 11:00 год.

16.09.2019р. за вх. №18640/19 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, в яких зазначає, що підстави для застосування коефіцієнту компенсації 1 відсутні та позивачем правильно застосовано коефіцієнт компенсації 1,2, з огляду на те, що:

-по-перше, відповідач, як оператор газорозподільної системи, отримує обсяги природного газу для їх наступного розподілу споживачам природного газу, тому відсутність підтвердженої номінації для споживачів відповідача означає, що весь фактично спожитий/відібраний ними обсяг природного газу становить 100% обсягу небалансу;

-по друге, відповідач одночасно є замовником послуг транспортування стосовно обсягів природного газу, які він відбирає для власного споживання, зокрема, для виробничо-технічних витрат чи нормативних витрат тощо, та з огляду на не здійснення ним подачі природного газу через точки входу до газотранспортної системи, але здійснення такого фактичного відбору природного газу, відповідні обсяги природного газу складають 100 % небалансу відповідача.

17.09.2019р. господарським судом постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження до 21.10.2019р. та протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 08.10.2019р. об 11:30 год.

03.10.2019р. за вх. №20069/19 господарський суд одержав доповнення відповідача до письмових пояснень, в яких зазначає в т.ч. про те, що згідно алокації (звіту) про поділ фактично обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз» за червень 2017р. підтверджений обсяг номінацій всього становить 2 650,958 тис. куб. м., а об`єм (обсяг) природного газу, відібраного з газотранспортної системи за червень 2017р. (небаланс) становить 16,914 тис. куб. м., що є меншим, ніж 5% від загального обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи за червень 2017р., а тому при обчисленні вартості послуг балансування необхідно застосовувати коефіцієнт компенсації 1.

08.10.2019р. господарським судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 29.10.2019р. о 10:30 год.

29.10.2019р. господарським судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні на 07.11.2019р. об 11:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні 07.11.2019р. підтвердив обставини часткової сплати відповідачем боргу за послуги за балансування за серпень 2017р., та одночасно підтримав позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 07.11.2019р. не з`явився. При цьому, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, оскільки представник відповідача був присутній у підготовчому засіданні 29.10.2019р. та обізнаний про час та дату призначення судового засідання щодо розгляду справи по суті.

Водночас, 07.11.2019р. господарським судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні на 07.11.2019р. о 16:00 год.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 07.11.2019р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:
23.03.2017р. між ПАТ «Укртрансгаз» (на т.ч. АТ «Укртрансгаз») (оператор ГТС, позивач) та ПАТ «Маріупольгаз» (замовник, відповідач) укладено договір транспортування природного газу №08/213-17/ (далі договір), відповідно до умов якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п. 2.1 договору).

Пунктами 2.2, 2.3 договору встановлено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. За цим договором замовнику можуть надаватись, зокрема, послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Відповідно до п. 4.1 договору сторони погодили, що замовник, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, а також вчасно врегульовувати небаланси.

Згідно із п. 9.1 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу, відповідно до Кодексу в строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

За умовами п.п. 9.2 9.4 договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: Вбалансування = БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу відповідача; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1. Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб порталі. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору (п. 11.4 договору).

У п.п. 13.1, 13.5 договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розділом ХІV «Форс мажор» встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та якщо на момент взяття на себе зобов`язань за цим договором така сторона не могла ані передбачити, ані попередити їх настання (п. 14.1). Під форс мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс мажорних обставин (п. 14.2). Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства. Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому чинним законодавством порядку. Неповідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на них як на причину звільнення від відповідальності за невиконання вимог кодексу та цього договору (п. 14.3). Після припинення дії форс мажорних обставин сторона, що потрапила під їх дію, має невідкладно повідомити про це іншу сторону та негайно виконати зобов`язання, які не були нею виконані внаслідок настання форс мажорних обставин (п.14.4).

Цей договір набирає чинності з 01.04.2017р. на строк до 31.12.2017р. (п. 17.1 договору).

На виконання положень Кодексу ГТС та умов вказаного договору позивачем здійснено процедуру алокації відповідача, за результатами якої встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів:

- у червні 2017р. обсяг негативного небалансу склав 16,914 тис. куб. м., що підтверджується алокацією (звітом) відповідача про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за червень 2017р., звітом відповідача про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів за червень 2017р. Відповідно до п. ІХ вказаної алокації (звіту) обсяг природного газу у розмірі 16,914 тис. куб. м. відповідачем віднесено до втрат природного газу при пошкодженні газопроводів внаслідок обстрілів під час дії АТО.

- у серпні 2017р. обсяг негативного небалансу склав 26,799 тис. куб. м., що підтверджується алокацією (звітом) відповідача про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за серпень 2017р., звітом відповідача про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів за серпень 2017р. Відповідно до п. ІV «Бюджетні організації, в т.ч. по договорах з» вказаної алокації (звіту) обсяг природного газу у розмірі 26,799 тис. куб. м. відібраний Державною організацією «Військова частина 3057 Національної гвардії України» без підтвердженого обсягу номінацій.

У зв`язку із нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу природного газу у червні 2017р. в обсязі 16,914 тис. куб. м. позивачем надані відповідачу послуги балансування для врегулювання такого небалансу, що підтверджується одностороннім актом про надання послуг балансування обсягів природного газу №06-17-08/213-17/-Баланс від 17.08.2017р. на суму 143 879,88 грн. (з ПДВ). Вказаний акт разом з розрахунком вартості послуг балансування та рахунком №06-17-08/213-17/-Баланс від 17.08.2017р. на оплату послуг балансування направлено супровідним листом на адресу відповідача 21.08.2017р. та отримано останнім 30.08.2017р.

У зв`язку із нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу природного газу у серпні 2017р. в обсязі 26,799 тис. куб. м. позивачем надані відповідачу послуги балансування для врегулювання такого небалансу, що підтверджується одностороннім актом про надання послуг балансування обсягів природного газу №08-17-08/213-17/-Баланс від 31.08.2017р. на суму 240 091,18 грн. (з ПДВ). Вказаний акт разом з розрахунком вартості послуг балансування та рахунком №08-17-08/213-17/-Баланс від 31.08.2017р. на оплату послуг балансування було направлено супровідним листом на адресу відповідача 20.09.2017р. та отримано останнім 26.09.2017р.

При цьому, розрахунок вартості послуг балансування у червні та серпні 2017р. проведений позивачем на підставі п. 9.2 договору з урахуванням коефіцієнта компенсації рівного 1,2.

07.09.2017р. відповідач направив позивачу лист № 08-2074 про форс мажорні обставини, згідно з яким повідомлено про те, що у балансовій звітності відповідача в алокації (звіті) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за червень 2017р. відображені втрати природного газу при пошкодженні газопроводів внаслідок обстрілів під час дії АТО 16,914 тис. куб. м (обстріл с. Сартана 08.06.2017р. та пошкодження газопроводу від осколкових попадань), внаслідок чого вказані втрати виникли не з вини відповідача. Також відповідач зазначив про те, що останній знаходиться на стадії оформлення відповідних документів про засвідчення форс мажорних обставин в порядку розділу ХІV договору, які будуть надіслані позивачу після їх повного оформлення.

04.12.2017р. відповідач отримав відповідь ТПП України № 695/05-5.4, яка надана на звернення відповідача № 03-2534 від 13.11.2017р., та згідно з якою відмовлено останньому у засвідченні форс мажорних обставин за спірним договором.

Такі дії ТПП оскаржені відповідачем у судовому порядку шляхом подання до господарського суду міста Києва позову про визнання протиправними дії щодо відмови ТПП України у засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), викладеної у листі ТПП України від 04.12.2017р. №695/05-5.4; зобов`язання ТПП України видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для підтвердження настання і існування їх при виконанні зобов`язань за договором №08/213-17/ від 23.03.2017р., укладеним між ПАТ «Маріупольгаз» та ПАТ «Укртрансгаз» за червень 2017р., що призвело до втрат природного газу у розмірі 16,914 тис. куб.м. у результаті обстрілу на території смт. Сартана Донецької області 08.06.2017р. при пошкодженні газопроводів, які знаходяться на балансі ПАТ «Маріупольгаз», обсяг втрат та вартість якого відображені в односторонньому акті ПАТ «Укртрансгаз» №06-17-08/213-17/-Баланс від 17.08.2017р.

За результатами розгляду даної справи рішенням господарського суду міста Києва від 12.07.2018р. у справі № 910/2585/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2019р., у задоволенні позову ПАТ «Маріупольгаз» відмовлено.

Судові акти мотивовані тим, що ПАТ «Маріупольгаз» у заяві про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не зазначено яке саме зобов`язання по договору транспортування природного газу №08/213-17/ від 23.03.2017р. ним не виконано, в чому воно полягало і в якому обсязі, а зазначено лише про втрати природного газу. Також, ПАТ «Маріупольгаз» не зазначено, який вплив мала втрата природного газу на виконання конкретного договірного зобов`язання. З урахуванням встановлених обставин, суди дійшли висновку, що ТПП України діяла у відповідності з Регламентом та правомірно відмовила ПАТ «Маріупольгаз» в засвідченні форс-мажорних обставин. Крім того, суди зазначили, що вимога ПАТ «Маріупольгаз» про зобов`язання відповідача видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) направлена на встановлення судом наявності форс-мажорних обставин не відноситься до компетенції суду, суд не вправі замість ТПП України надавати оцінку чи є викладені ПАТ «Маріупольгаз» в заяві №03-2534 від 13.11.2017р. обставини форс-мажорними (обставинами непереборної сили).

Під час розгляду справи № 905/318/18 відповідачем здійснена оплата рахунку №08-17-08/213-17/-Баланс від 31.08.2017р. за послуги балансування за серпень 2017р. у розмірі 200 075,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2024 від 21.05.2019р.

При цьому, сума, яка підлягає сплаті за послуги балансування за серпень 2017р., визначена відповідачем з урахуванням коефіцієнта компенсації рівного 1 згідно п. 9.2 договору.

Невиконання відповідачем зобов`язань з оплати вартості послуг балансування природного газу зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній просить суд стягнути з відповідача, окрім суми основного боргу за послуги з балансування, також і пеню та 3% річних, нараховані за прострочення оплати цих послуг.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.
Правовідносини сторін у даній справі врегульовані, зокрема, ЗУ «При ринок природного газу», Кодексом ГТС, договором транспортування природного газу №08/213-17/ від 23.03.2017р., який за своєю правовою природою є договором про надання послуг (гл. 63 ЦК України).

У ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу» наведені визначення термінів, що вживаються у цьому законі.

Зокрема, суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач;

газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам;

газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу;

оператор газотранспортної системи (оператор ГТС) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);

оператор газорозподільної системи (оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників);

транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу;

розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу;

споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

За приписами ч. 1 ст. 20, ч. 1, п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Права та обов`язки оператора газотранспортної системи визначаються цим Законом, кодексом газотранспортної системи, іншими нормативно-правовими актами, а також договором транспортування природного газу. З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газотранспортної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 37, ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про ринок природного газу», яка кореспондується з нормами п. 2 гл. 2 розд. І Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

У п. 5 гл. 1 розд. І Кодексу ГТС (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що:

алокація - віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників;

балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування);

комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації;

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

підтверджений обсяг природного газу - обсяг (об`єм) природного газу споживача (у тому числі прямого споживача), погоджений оператором газотранспортної системи на відповідний розрахунковий період із ресурсу постачальника споживача, що включений до підтвердженої номінації цього постачальника;

фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу.

Відповідно до п. 1 гл. 1 розд. VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Згідно з гл. 1 розд. ХІІ Кодексу ГТС алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу XIV цього Кодексу. Оператор газотранспортної системи при визначенні алокації по точці входу або точці виходу ґрунтується на: даних номінацій/місячних номінацій/реномінацій, поданих замовником послуг по точці входу та по точці виходу; даних торгових операцій між оптовими продавцями та оптовими покупцями (постачальниками) у віртуальних торгових точках входу/виходу, які адмініструє оператор газотранспортної системи; даних суміжних операторів, суміжних газовидобувних підприємств, газовидобувних підприємств, прямого споживача; даних комерційних вузлів обліку, встановлених у фізичних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, та комерційних вузлів обліку, встановлених на об`єктах замовників послуг транспортування чи їх контрагентів (споживачів), з урахуванням вимог та особливостей, передбачених цим розділом. Для забезпечення належного виконання оператором газотранспортної системи процедури алокації оператори газорозподільних систем, суміжні газовидобувні підприємства, газовидобувні підприємства, підключені безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG зобов`язані надавати інформацію про обсяги подачі та/або відбору природного газу за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на його веб-сайті та у строки, визначені цим Кодексом. При цьому відповідальність за правильність наданої інформації несуть надавачі такої інформації. Алокація фактичних обсягів можлива виключно на замовника послуг транспортування, для якого була підтверджена відповідна номінація/місячна номінація/реномінація, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами п.1 гл. 2 розд. ХІІ Кодексу ГТС алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці. При формуванні алокації природного газу по віртуальній торговій точці входу, точці входу на міждержавному з`єднанні, точці входу з газосховищ обсяг природного газу, поданого замовником послуг транспортування в цій точці, є рівним обсягу природного газу, визначеним у підтвердженій номінації/місячній номінації/реномінації замовника послуг транспортування в цій точці.

Згідно з п. 1 гл. 3 розд. XIІ Кодексу ГТС для забезпечення належного виконання оператором газотранспортної системи процедури алокації по замовниках послуг транспортування (в розрізі його споживачів) в точках виходу до газорозподільних систем оператори відповідних газорозподільних систем зобов`язані подавати оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем (у тому числі побутовим споживачем), об`єкти якого підключені до газорозподільної системи та якому (його точкам комерційного обліку) оператор газорозподільної системи в установленому порядку присвоїв персональний EIC-код як суб`єкта ринку природного газу (окремої точки комерційного обліку) та передав його до бази даних оператора газотранспортної системи. Інформація подається за формою оператора газотранспортної системи, яка погоджена з Регулятором, у такі терміни: 1) фактичні обсяги споживання газу за попередній газовий день (по побутових споживачах зазначається загальний обсяг по замовнику послуг транспортування) - щодня до 13.00 UTC (15:00 за київським часом) години газової доби для зимового періоду та до 12:00 UTC (15:00 за київським часом) години газової доби для літнього періоду після газової доби; 2) фактичні обсяги споживання газу за першу та другу декади газового місяця (за другу декаду газового місяця наростаючим підсумком) - кожного наступного дня після закінчення відповідної декади газового місяця (по побутових споживачах зазначається загальний обсяг по замовнику послуг транспортування); 3) фактичні обсяги споживання газу за попередній газовий місяць - до 8-го числа наступного місяця; 4) скореговані фактичні обсяги природного газу по точці входу/виходу, визначені по відповідних замовниках послуг транспортування з урахуванням заходів, впроваджених для врегулювання місячного небалансу, повинні передаватися оператору газотранспортної системи до 12-го числа наступного місяця.

Пунктом 8 гл. 3 розд. XIІ Кодексу ГТС передбачено, що алокація фактичних обсягів споживача можлива тільки на постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації/місячній номінації/реномінації, крім випадків, передбачених нижче. У разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - на оператора газотранспортної системи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 10 розд. ХІІІ Кодексу ГТС замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій. Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій. Оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

Пунктами 1-4 гл. 1 розд. ХІV Кодексу ГТС встановлено, що замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Згідно з п. п.1, 2, 4, 7, 9 гл. 3 розд. XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи. У разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу. Замовник послуг транспортування не відповідає за небаланс, якщо це спричинено діями оператора газотранспортної системи та/або форс-мажорними обставинами.

У п.п. 1, 3-4 гл. 4 розд. XIV Кодексу ГТС встановлено, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Відповідно до п. 1 гл. 6 розд. ІІІ Кодексу ГРМ з урахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, інших приладів та обладнання (тобто стан, за якого можливий витік газу, що не може бути зафіксований органолептичним методом) та витоками газу під час технічного огляду чи обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, устаткування, Оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

Пунктом 4 гл. 6 розд. ІІІ Кодексу ГРМ визначено, що об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу ХІI цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду. Оператор ГРМ для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ) закуповує природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

В контексті спірних правовідносин АТ «Укртрансгаз» (позивач) є оператором газотранспортної системи, який на підставі ліцензії серії АЕ №194511 від 11.03.2013р. здійснює діяльність з транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами.

ПАТ «Маріупольгаз» (відповідач) є оператором газорозподільної системи, який на підставі ліцензії АЕ №295547 від 15.04.2015р. здійснює діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Маріуполь, Новоазовського, Першотравневого, Володарського районів та сіл Виноградне, Піонерське, Приморське, Комінтернове, Лебединське, Калинівка, Сопине, Павлопіль, Широкіне Волноваського району Донецької області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у користуванні ПАТ «Маріупольгаз».

Одночасно, ПАТ «Маріупольгаз» (відповідач) є також замовником послуг транспортування щодо обсягів газу, які ним відбираються з точки виходу з газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ).

При цьому, щодо інших обсягів природного газу ПАТ «Маріупольгаз» (відповідач) не є замовником послуг транспортування та виступає як оператор ГРМ, оскільки він здійснює не відбір природного газу, а його розподіл (фізичну доставку) безпосередньо споживачам. В свою чергу, замовником послуг транспортування таких обсягів газу є постачальник природного газу, з яким відповідним споживачем укладено договір постачання природного газу.

Договором транспортування природного газу №08/213-17/ від 23.03.2017р., що укладений між сторонами у справі, врегульований в т.ч. порядок надання позивачем, як оператором ГТС, та оплати відповідачем, як замовником послуг транспортування, відповідних послуг транспортування природного газу, а також послуг балансування обсягів природного газу, які є складовою послуги транспортування природного газу.

Аналіз положень законодавства у сфері газопостачання та умов договору дає підстави для висновку, що передумовами надання оператором газотранспортної системи послуг балансування є наявність негативної різниці між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації, а також відсутність факту добровільного закриття місячного негативного небалансу замовником послуг транспортування природного газу.

При цьому, оператор ГТС наділений повноваженнями щодо визначення місячного небалансу для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць.

Як вище встановлено судом, у червні та серпні 2017р. позивач встановив у відповідача наявність негативних місячних небалансів у розмірі 16,914 тис. куб. м. та 26,799 тис. куб. м. відповідно. Наявність небалансів природного газу у зазначених обсягах та за вказані періоди відповідачем не заперечується.

Відповідно до алокації (звіту) відповідача про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за червень 2017р. обсяг газу у розмірі 16,914 тис. куб м. відповідачем віднесено до втрат природного газу при пошкодженні газопроводів внаслідок обстрілів під час дії АТО.

Такі втрати по суті є фактичними втратами природного газу в газорозподільній системі у розумінні приписів гл. 6 розд. III Кодексу ГРМ, обсяг яких визначається оператором ГРМ та для покриття яких останнім закуповується природний газ з метою забезпечення фізичного балансування та власної господарської діяльності на підставі відповідного договору на закупівлю природного газу.

Водночас, з огляду на положення ЗУ «Про ринок природного газу» та Кодексу ГРМ оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Тобто, всі фактичні втрати, що сталися в газорозподільній системі оператора ГРМ, вносяться в алокацію відповідача, як оператора ГРМ, та саме він несе відповідальність за такі втрати.

Посилання відповідача на те, що небаланс природного газу у червні 2017р. в обсязі 16,914 тис. куб. м. виник внаслідок дії форс-мажорних обставин, а тому наявні підстави для звільнення його від відповідальності за такий небаланс з огляду на положення п. 9 гл. 3 розд. ХІV Кодексу ГТС, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Договором транспортування природного газу №08/213-17/ від 23.03.2017р., який укладений між сторонами у справі та яким передбачається обов`язок щодо врегулювання відповідачем небалансу та щодо оплати послуг балансування, узгоджено умови регулювання правовідносин сторін у разі настання обставин форс-мажору (п.п. 14.1 - 14.4 договору).

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Виходячи зі змісту п. 14.3 договору сторона, що потрапила під дію форс мажорних обставин, зобов`язана негайно повідомити іншу сторону про такі обставини та протягом 14 днів з дня їх виникнення надати підтверджуючий документ, яким з огляду на положення ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» є сертифікат про форс мажорні обставини, виданий ТТП України.

Між тим, встановлені обставини справи свідчать, що повідомлення відповідача про форс мажорні обставини № 08 2074 щодо обстрілу 08.06.2017р. с. Сартана та пошкодження газопроводу від осколових попадань надіслано позивачу 07.09.2017р., тобто майже через 3 місяці після настання цих обставин, та протягом 14 днів відповідачем не надано сертифікат ТПП України на підтвердження форс мажорних обставин.

При цьому, листом №695/05-5.4 від 04.12.2017р., який наданий на звернення відповідача №03-2534 від 13.11.2017р. щодо засвідчення форс мажорних обставин, ТТП України повідомлено про відсутність підстав для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

До того ж, за результатами оскарження у судовому порядку відмови ТПП України у засвідченні форс мажорних обставин рішенням господарського суду міста Києва від 12.07.2018р. у справі № 910/2585/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2019р., у задоволенні позову ПАТ «Маріупольгаз» відмовлено.

Лист №03-1806 від 27.07.2017р. щодо підтвердження факту обстрілу 08.06.2017р. на території с. Сартана та пошкодження газопроводів, на який відповідач посилається як на перше звернення, здійснене ним з метою отримання документів для одержання сертифікату ТПП України, надісланий до Антитерористичного центру при СБУ України через 1,5 місяці після такого обстрілу. Інше звернення відповідача з такою ж метою відбулось 04.09.2017р. до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, тобто майже через 3 місяці.

Отже, суд вважає, що відповідачем порушено угоджений у п. 14.3 договору порядок повідомлення про настання форс-мажорних обставин та надання підтверджуючих документів відповідно до вимог чинного законодавства, що позбавляє його права посилатися на ці обставини як на причину звільнення від виконання зобов`язань, встановлених Кодексом ГТС та цим договором.

Відповідно до алокації (звіту) відповідача про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за серпень 2017р. негативний місячний небаланс виник внаслідок несанкціонованого відбору Державною організацією «Військова частина 3057 Національної гвардії України» природного газу з газорозподільної системи відповідача без укладеного договору із постачальником природного газу та підтвердженої номінації, та віднесений позивачем в алокацію відповідача, як оператора ГРМ, в порядку, передбаченому абз. 2 п. 8 гл. 3 розд. ХІІ Кодексу ГТС.

При цьому, факт несанкціонованого відбору Державною організацією «Військова частина 3057 Національної гвардії України» природного газу у серпні 2017р. в обсязі 26,799 тис. куб. м. та віднесення вказаного небалансу на ПАТ «Маріупольгаз» встановлений рішенням господарського суду Донецької області від 13.06.2018р. у справі №905/72/18, яке набрало законної сили.

Обставини справи свідчать, що відповідачем самостійно не врегульовано негативні місячні небаланси за червень та серпень 2017р., внаслідок чого позивачем надано відповідачу послуги балансування природного газу в порядку умов договору та Кодексу ГТС, а у відповідача, в свою чергу, виник обов`язок щодо оплати таких послуг у встановлений строк.

Під час розгляду справи у суді послуги балансування, надані позивачем у серпні 2017р., оплачені відповідачем за платіжним дорученням №2024 від 21.05.2019р. у розмірі 200 075,98 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Виходячи з того, що після пред`явлення позивачем до суду даного позову відповідач частково оплатив борг за послуги балансування, надані позивачем у серпні 2017р. у розмірі 200 075,98 грн., господарський суд дійшов висновку про відсутність предмету спору в частині позовних вимог про стягнення з відповідача боргу за послуги балансування за серпень 2017р. у розмірі 200 075,98 грн. та закриття провадження у цій частині.

Часткова оплата вартості послуг балансування за серпень 2017р. пов`язана з тим, що при визначенні такої вартості відповідач виходить з того, що обсяг місячного небалансу природного газу у цьому місяці складає менше 5% від загального обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, а отже підлягає застосуванню коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1. Одночасно, з цих же підстав відповідач застосовує коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1, і щодо визначення вартості послуг балансування у червні 2017р.

В свою чергу, при визначенні вартості послуг балансування у червні та серпні 2017р. позивачем застосовано коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2, оскільки у спірні місяці відповідач не подав жодних обсягів природного газу, але здійснив відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи, що склали обсяги його негативних небалансів 100%.

Тобто у даній справі спірним є також питання щодо застосування коефіцієнту компенсації (1 або 1,2) при визначенні вартості послуг балансування.

У п. 9.2 договору узгоджено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х Обг, де БЦГ - базова ціна газу, Обг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

За змістом положень Кодексу ГТС негативним небалансом є перевищення обсягів природного газу, відібраних замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, над обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу. Такий негативний небаланс визначається оператором ГТС за процедурою алокації за певний період із врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Отже, визначаючи обсяг негативного місячного небалансу саме в розрізі конкретного замовника, оператор ГТС враховує обсяги газу такого конкретного замовника, переданого до газотранспортної системи та відібраного саме ним з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його конкретних контрагентів (споживачів).

Відповідач, як замовник послуг транспортування, здійснює відбір виключно обсягів природного газу, необхідних для власної господарської діяльності. В інших випадках, відповідач, як оператор ГРМ, отримує обсяги газу для їх наступного розподілу споживачам природного газу, і такі дії не є відбором природного газу відповідачем, як замовником послуг транспортування, оскільки здійснюються іншими замовниками послуг транспортування, зокрема, постачальниками природного газу відносно споживачів.

В даному випадку у червні та серпні 2017р. щодо спірних обсягів газу взагалі були відсутні замовники послуги транспортування (постачальники природного газу). Тобто, до газотранспортної системи не було подано обсяги природного газу у розмірі 16,914 тис. куб. м у червні 2017р. (фактичні втрати у газорозподільній системі відповідача) та у розмірі 26,799 тис. куб. м у серпні 2017р. (несанкціонований відбір Державної організації «Військова частина 3057 Національної гвардії України»), але такі обсяги фактично відібрано з газотранспортної системи, що і є негативним небалансом природного газу, розмір якого складає 100% та для врегулювання якого були надані позивачем як оператором ГТС послуги балансування.

Тому, суд вважає помилковим визначення розміру небалансу природного газу шляхом співставлення вказаних обсягів газу, щодо яких були відсутні замовники послуги транспортування (постачальники природного газу) та відповідні номінації, зі всіма обсягами природного газу, які відібрані, в т. ч. іншими замовниками послуг транспортування.

Враховуючи викладене, при розрахунку вартості послуг балансування підлягає застосуванню коефіцієнт компенсації 1,2.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача боргу за послуги балансування природного газу за червень 2017р. у розмірі 143 879,88 грн. та за серпень 2017р. у розмірі 40 015,20 грн. (у залишковій частині), а отже і про їх задоволення.

Посилання відповідача на порушення позивачем процедури комерційного балансування в частині не надсилання інформації про небаланси за червень 2017р. судом відхилені, з огляду на те, що відповідач є обізнаним про статус своїх небалансів, оскільки за змістом п. 1 гл. 3 розд. ХІІ Кодексу ГТС та п. 2 гл. 2 розд. ХІІ кодексу ГРМ, відповідач має подавати позивачу щомісяця інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем. Таким чином, надання чи ненадання позивачем інформації про статус небалансів жодним чином не впливає на можливість відповідача самостійно врегулювати негативні небаланси в порядку та строки, визначені п. 4 гл. 3 р. XIV Кодексу ГТС.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Сплата відповідачем пені у разі порушення ним строків оплати, передбачених договором, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, узгоджена сторонами у п.13.5 договору.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені за загальний період з 07.09.2017р. по 02.11.2017р. за зобов`язаннями червня та серпня 2017р. становить 10 934,40 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що вказаний розрахунок здійснений з арифметичними помилками.

Тому, господарським судом самостійно, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов`язання здійснено розрахунок пені та встановлено, що розмір пені становить 10 697,88 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Клопотання відповідача від 21.03.2018р. за вх. №6527/18 про зменшення розміру пені на 90% залишено судом без задоволення з огляду на наступне.

Подане клопотання відповідач обґрунтовує тим, що:

- по-перше, підприємство відповідача перебуває в скрутному матеріальному становищі;

- по-друге, ПАТ «Маріупольгаз» має стратегічне значення та відповідає за безпеку газопостачання у регіоні та не має інших основних джерел прибутку ніж розподіл природного газу та накладення додаткових матеріальних санкцій може негативно вплинути на можливість продовжувати належним чином свою господарську діяльність;

- по-третє, підприємство відповідача здійснює свою господарську діяльність на території м. Маріуполь, Новоазовського, Першотравневого, Володарського районів та сіл Виноградне, Піонерське, Приморське, Комінтернове, Лебединське, Калинівка, Сопине, Павлопіль, Широкине Волноваського району Донецької області, на території яких до цього часу проводиться антитерористична операція, та зазнає збитків у зв`язку з цим (пошкодження розподільних газопроводів, втрата доступу до частини активів тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При застосуванні вказаних норм поняття «значно» та «надмірно» є оціночними і мають конкретизуватися у кожному конкретному випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Окрім того, вказані норми не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду і визначальним фактором при зменшенні розміру належної до сплати неустойки є винятковість випадку. Зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру даної санкції.

Таким чином, аналіз приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Суд реалізує надане йому право зменшити розмір заявленої до стягнення неустойки, враховуючи подані до матеріалів справи пояснення та докази, на підставі яких встановлює відповідні обставини та у разі, якщо визнає можливим зменшити неустойку, її розмір визначається судом на власний розсуд (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018р. у справі №917/1068/17, від 22.01.2019р. у справі №908/868/18, від 13.05.2019р. у справі №904/4071/18, від 18.06.2019р. у справі №914/891/16, від 29.10.2019р. у справі №904/5405/18).

Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за січень грудень 2017р., який наданий відповідачем, не підтверджує матеріальне становище підприємства відповідача станом на час розгляду справи у 2019р. Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, відповідачем до суду не надано.

Водночас, здійснення відповідачем господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції не може свідчити про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість для відповідача належним чином виконати свої зобов`язання за договором транспортування природного газу №08/213-17/ від 23.03.2017р., з огляду на те, що на момент укладення договору такі обставини існували та відповідачу було відомо про них. Виходячи з засад розумності та враховуючи здійснення підприємницької діяльності на власний ризик, відповідач, укладаючи договір та беручи на себе зобов`язання оплачувати послуги транспортування природного газу в т.ч. послуги балансування, мав усвідомлювати (свідомо допускати) можливі ризики ведення господарської діяльності та виконання зобов`язань за договором в таких умовах.

Крім того, за висновками суду, розмір пені 10 697,88 грн. (після перерахунку суду) не є надмірно великим, та стягнення її у цьому розмірі є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір 3% річних за загальний період з 07.09.2017р. по 02.11.2017р. за зобов`язаннями червня та серпня 2017р., становить 1 266,07 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що вказаний розрахунок є арифметично правильним. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому розмірі 1 266,07 грн.

Щодо розподілу судових витрат у даній справі суд виходить з наступного.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, із врахуванням закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача боргу у розмірі 200 075,98 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору, судовий збір у розмірі 3 001,14 грн., який сплачений за платіжним дорученням №1513 від 07.02.2018р. на суму 5 942,57 грн., може бути повернутий позивачу з Державного бюджету України за ухвалою суду після подання відповідного (ої) клопотання (заяви).

Решта сплаченого позивачем судового збору підлягає розподілу за результатами розгляду справи в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 183 895,08 грн., пені у розмірі 10 934,40 грн., 3% річних у розмірі 1 266,07 грн. в порядку п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на позивача - 3,55 грн., на відповідача 2 937,88 грн.).

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Укртрансгаз» задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 905/318/18 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» основного боргу у розмірі 200 075 (двісті тисяч сімдесят п`ять) грн. 98 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, Центральний р-н, вул. Миколаївська, буд. 16, ) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ) основний борг у розмірі 183 895 (сто вісімдесят три тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 08 коп., пеню у розмірі 10 697 (десять тисяч шістсот дев`яносто сім) грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 1 266 (одна тисяча двісті шістдесят шість) грн. 08 коп., судовий збір у розмірі 2 937 (дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 88 коп.

4. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 18.11.2019р.

Суддя Л.В. Ніколаєва