РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.12.2019Справа № 905/1509/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський комбінат «Азовсталь»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 240 793,60 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 240 793,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем пункту 41 Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, що призвело до прострочення доставки вантажу позивачу за залізничними накладними, кількістю 29 одиниць згідно переліку, у зв`язку з чим останнім, на підставі ст. 116 Статуту залізниць України, розраховано та пред`явлено до стягнення з відповідача відповідний штраф.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/1509/19 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу позовні матеріали Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" передані за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 року справу № 905/1509/19 передано на розгляд судді А.М. Селівону.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.10.2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява від 04.10.2019 № 09-5/69 про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 905/1509/19 та приймаючи до уваги малозначність справи у розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі, господарським судом на підставі ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України вирішено розгляд справи № 905/1509/19 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою судом встановлено відповідачу строк подачі відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Так, 28.10.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив від 23.10.2019 № 2022/1308 на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог, посилаючись помилкове завищення штрафу на суму 18 489,60 грн. з огляду на наявність у графі 49 накладних №№ 37323607, 37401643, 37407095, 37407210, 37407251, 37430188, 37430204, 37371374 відмітки про продовження терміну доставки з посиланням на складання відповідних актів загальної форми ГУ-23.

Також, відповідачем подано до суду заяву від 23.10.2019 № 2022/1308/1 про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 30% від обґрунтованої суми позову 240 793,60 грн., тобто до 72 238,08 грн. В обґрунтування заяви про зменшення нарахованої позивачем суми штрафу відповідач вказував, зокрема,на те, що практично вся мережа регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції і її проведення значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів. Таким чином, порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин. Крім того, проведення АТО та бойових дій у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинуло на фінансове становище регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», яка за підсумками роботи за перше півріччя 2019 року отримала збитки. При цьому, як зазначив відповідач, позивачем не надано доказів понесення ним збитків внаслідок несвоєчасної доставки відповідачем вантажів. Відзив та заява про зменшення штрафу разом з доданими до них документами судом долучено до матеріалів справи.

У письмовій відповіді на відзив від 01.11.2019 № 09-5/69, яку позивач подав через відділ діловодства суду 08.11.2019, позивач проти доводів відповідача заперечує та, зокрема, зазначає, що відсутні правові підстави для застосування п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу; відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості збільшення строку доставки вантажу за спірними накладними; відповідачем не зазначено причини затримки вантажу, які дають право на збільшення терміну доставки; заперечив проти доводів відповідача щодо відсутності доказів понесення збитків внаслідок порушення термінів доставки вантажу посилаючись на те, що штраф за несвоєчасну доставку вантажу стягується незалежно від наявності/відсутності збитків; заперечив проти задоволення заяви відповідача про зменшення розміру штрафу з підстав її необґрунтованості. Позивач також просить суд прийняти до уваги, що внаслідок несвоєчасної доставки відповідачем вантажу комбінату були спричинені значні збитки, як наслідок невиконання позивачем своїх господарських обов`язків по укладеним договорам перед іншими контрагентами, у підтвердження чого посилається на судову практику. Відповідь на відзив долучено судом до матеріалів справи.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, позивачем та відповідачем суду не надано.

При цьому, зважаючи на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі статтею 306 Господарського кодексу України, встановлює, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з приписами частини 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

У відповідності до частини 2 статті 3 Закону України «Про залізничний транспорт» нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

У відповідності до частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено судом за матеріалами справи та зазначається позивачем в позовній заяві, у лютому 2019 року Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» здійснило перевезення вантажів на станції призначення Мукачево, Садгора, Гнідава, Обаров, Чернівці-Північні, Луцьк, Сарни, Рясна 2, Дубляни-Львівські, Львів, Дубно, Тернопіль, Микулинці-Струсов Львівської залізниці, одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» за наступними залізничними накладними: №№ 37306792, 37308152, 37333655, 37364130, 37387925,37318276, 37410289, 37323607, 37323326, 37393121,37407251, 37407095, 37401643, 37401494, 37401452, 37454469, 37454444, 37407210, 37401395, 37383924, 37383767, 37383734, 37371374,37351061, 37318268, 37430204, 37430188, 37411675, 37448438 (копії вказаних залізничних накладних наявні в матеріалах справи).

Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою зазначені правовідносини є договором перевезення, який регулюється нормами глави 64 Цивільного кодексу України та глави 32 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України «Про транспорт», Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, та іншими актами законодавства України, зокрема, Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Згідно з визначенням пункту 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до підпункту «а» пункту 5 Статуту Правила перевезення вантажів (далі - Правила) є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з пунктом 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Як визначено пунктом 5.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613 (далі - Правила експлуатації власних вантажних вагонів), перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до пунктів 22, 23 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 41 Статуту визначено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 865/5086 (далі - Правил обчислення термінів доставки вантажу), визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та 1 доба за кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Відповідно до пункту 1.2. цих Правил термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно з пунктом 5.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів у графі 29, яка визначає тип відправки: відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна, у відповідному місці проставляється позначка «х» і заповнюється ця графа відправником.

Зі змісту накладних №№ 37306792, 37308152, 37333655, 37364130, 37387925,37318276, 37410289, 37323607, 37323326, 37393121,37407251, 37407095, 37401643, 37401494, 37401452, 37454469, 37454444, 37407210, 37401395, 37383924, 37383767, 37383734, 37371374,37351061, 37318268, 37430204, 37430188, 37411675, 37448438 вбачається, що відповідачем відмічено тип відправки вагонна, відтак, термін доставки вагонів за вказаними накладними має обчислюватись, виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 200 км.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Станція відправлення відповідача здійснила перевірку відомостей у вказаних накладних (у тому числі графи 29 "Відправка"), підтвердила правильність їх заповнення відправником та проставила електронні цифрові підписи у графі 38 "Підпис" вказаних накладних, тобто, підтвердила приймання вантажу до перевезення.

З огляду на обставини, які викладені вище, суд вважає, що відповідач погодився з типом відправки, а відтак, термін доставки має бути обчислений виходячи саме з типу відправки, визначеному у спірних накладних.

Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу та у разі переадресування вантажів (пункт 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункти 2.9., 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

За приписами пункту 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Як зазначається позивачем в позовній заяві, вантаж, що прямував за залізничними накладними, відповідачем доставлено та видано позивачу - вантажоодержувачу вже після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу у графі 52, а відтак відповідач допустив прострочення доставки вантажу та при цьому відмітки про причини затримки вантажу, які дають право відповідачу на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки, не проставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Як підтверджується календарним штемпелем на спірних залізничних накладних (графа 52), відповідачем доставлено позивачу вантаж із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до пункту 116 Статуту та пункту 1.1. цих Правил є підставою для застосування до відповідача як перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

У зв`язку із простроченням відповідачем строку доставки вантажу, визначених Правилами обчислення термінів доставки вантажів, позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 240 793,60 грн. виходячи з провізної плати відповідно до вказаних вище залізничних накладних.

У відповідності до статей 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів за залізничними накладними № № 37306792, 37308152, 37333655, 37364130, 37387925,37318276, 37410289, 37323607, 37323326, 37393121,37407251, 37407095, 37401643, 37401494, 37401452, 37454469, 37454444, 37407210, 37401395, 37383924, 37383767, 37383734, 37371374,37351061, 37318268, 37430204, 37430188, 37411675, 37448438, визначені пунктом 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим просить суд стягнути з відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» 240 793,60 грн. штрафу на підставі пункту 116 Статуту.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про залізничні перевезення» нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений пунктом 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого пунктом 116 Статуту штрафу відсутні.

Пунктом 3.11 роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» зазначено, що згідно з пунктом «в» статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна. Доказом затримки, яка трапилася з вини відправника чи одержувача, що дає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції і календарним штемпелем. Тому відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу.

Судом встановлено, що відповідно до наявних матеріалів справи документів, а також розрахунком розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею позивачем визначено кількість діб прострочення доставки вантажу з урахуванням пунктів 1.1., 2.1, 2.4 Правил обчислення строків доставки та інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012, а саме:

за залізничною накладною № 37306792 згідно календарного штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 20.02.2019, вантаж прибув до станції Тернопіль Львівської залізниці 04.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 04.03.2019 о 20:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 04.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 363 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка була здійснена протягом 12 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (31 283,00 грн.) в розмірі 6 256,60 грн.;

за залізничною накладною № 37308152 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 20.02.2019, вантаж прибув до станції Микулинці-Струсов Львівської залізниці 04.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 04.03.2019 о 20:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 04.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 391 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 12 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (31 749,00 грн.) в розмірі 6 349,80 грн.;

за залізничною накладною № 37333655 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 22.02.2019, вантаж прибув до станції Тернопіль Львівської залізниці 09.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 09.03.2019 о 14:30, вантаж одержано вантажоодержувачем 09.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 363 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 15 діб, отже мало місце прострочення доставки на 6 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (31 283,00 грн.) в розмірі 9 384,90 грн.;

за залізничною накладною № 37364130 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 24.02.2019, вантаж прибув до станції Тернопіль Львівської залізниці 10.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 10.03.2019 о 05:10, вантаж одержано вантажоодержувачем 10.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 363 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 5 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (30 820,00 грн.) в розмірі 9 246,00 грн.;

за залізничною накладною № 37387925 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 25.02.2019, вантаж прибув до станції Дубно Львівської залізниці 10.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 10.03.2019 о 05:10, вантаж одержано вантажоодержувачем 10.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 289 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 13 діб, отже мало місце прострочення доставки на 4 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (30 318,00 грн.) в розмірі 9 095,40 грн.;

за залізничною накладною № 37318276 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 21.02.2019, вантаж прибув до станції Гнидава Львівської залізниці 10.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 10.03.2019 о 05:10, вантаж одержано вантажоодержувачем 10.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 346 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 17 діб, отже мало місце прострочення доставки на 8 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 875,00 грн.) в розмірі 8 962,50 грн.;

за залізничною накладною № 37410289 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Рясна 2 Львівської залізниці 10.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 10.03.2019 о 05:10, вантаж одержано вантажоодержувачем 10.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 437 км. Норма доставки: 8 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 9 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 12 діб, отже мало місце прострочення доставки на 2 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 10% провізної плати (32 698,00 грн.) в розмірі 3 269,80 грн.;

за залізничною накладною № 37323607 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 21.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Львів Львівської залізниці 10.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 10.03.2019 о 05:10, вантаж одержано вантажоодержувачем 10.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 433 км. Норма доставки: 8 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 9 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 17 діб, отже мало місце прострочення доставки на 7 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати(32 698,00 грн.) в розмірі 9 809,40 грн.;

за залізничною накладною № 37323326 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 21.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Дубляни-Львівські Львівської залізниці 10.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 10.03.2019 о 05:10, вантаж одержано вантажоодержувачем 10.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 462 км. Норма доставки: 8 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 9 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 17 діб, отже мало місце прострочення доставки на 7 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (32 698,00 грн.) в розмірі 9 809,40 грн.;

за залізничною накладною № 37393121 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 25.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Дубляни-Львівські Львівської залізниці 10.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 10.03.2019 о 05:10, вантаж одержано вантажоодержувачем 10.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 462 км. Норма доставки: 8 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 9 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 13 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (32 698,00 грн.) в розмірі 6 539,60 грн.;

за залізничною накладною № 37407251 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Гнидава Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 346 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 5 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 435,00 грн.) в розмірі 8 830,50 грн.;

за залізничною накладною № 37407095 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Гнидава Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 346 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 5 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 435,00 грн.) в розмірі 8 830,50 грн.;

за залізничною накладною № 37401643 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Обаров Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 266 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 5 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (28 053,00 грн.) в розмірі 8 415,90 грн.;

за залізничною накладною № 37401494 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Садгора Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 752 км. Норма доставки: 9 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 10 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (38 489,00 грн.) в розмірі 7 697,80 грн.;

за залізничною накладною № 37401452 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Садгора Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 752 км. Норма доставки: 9 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 10 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (38 489,00 грн.) в розмірі 7 697,80 грн.;

за залізничною накладною № 37454469 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 28.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Рясна 2 Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 437 км. Норма доставки: 8 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 9 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 12 діб, отже мало місце прострочення доставки на 2 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 10% провізної плати (32 698,00 грн.) в розмірі 3 269,80 грн.;

за залізничною накладною № 37454444 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 28.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Рясна 2 Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 437 км. Норма доставки: 8 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 9 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 12 діб, отже мало місце прострочення доставки на 2 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 10% провізної плати (32 209,00 грн.) в розмірі 3 220,90 грн.;

за залізничною накладною № 37407210 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Гнідава Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 346 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 5 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 875,00 грн.) в розмірі 8 962,50 грн.;

за залізничною накладною № 37401395 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Садгора Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 752 км. Норма доставки: 9 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 10 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (38 489,00 грн.) в розмірі 7 697,80 грн.;

за залізничною накладною № 37383924 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 25.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Сарни Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 317 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 15 діб, отже мало місце прострочення доставки на 6 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (59 750,00 грн.) в розмірі 17 925,00 грн.;

за залізничною накладною № 37383767 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 25.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Луцьк Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 336 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 15 діб, отже мало місце прострочення доставки на 6 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 875,00 грн.) в розмірі 8 962,50 грн.;

за залізничною накладною № 37383734 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 25.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Луцьк Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 336 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 15 діб, отже мало місце прострочення доставки на 6 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 875,00 грн.) в розмірі 8 962,50 грн.;

за залізничною накладною № 37371374 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 24.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Чернівці-Північні Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 748 км. Норма доставки: 9 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 10 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 16 діб, отже мало місце прострочення доставки на 5 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (38 489,00 грн.) в розмірі 11 546,70 грн.;

за залізничною накладною № 37351061 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 23.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Обаров Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 266 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 17 діб, отже мало місце прострочення доставки на 8 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (28 053,00 грн.) в розмірі 8 415,90 грн.;

за залізничною накладною № 37318268 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 21.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Гнідава Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 346 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 19 діб, отже мало місце прострочення доставки на 10 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 435,00 грн.) в розмірі 8 830,50 грн.;

за залізничною накладною № 37430204 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 27.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Гнідава Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 346 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 13 діб, отже мало місце прострочення доставки на 4 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 875,00 грн.) в розмірі 8 962,50 грн.;

за залізничною накладною № 37430188 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 27.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Гнідава Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 346 км. Норма доставки: 7 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 8 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 13 діб, отже мало місце прострочення доставки на 4 діб, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 30% провізної плати (29 875,00 грн.) в розмірі 8 962,50 грн.;

за залізничною накладною № 37411675 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 26.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Садгора Львівської залізниці 12.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 12.03.2019 о 09:00, вантаж одержано вантажоодержувачем 12.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 752 км. Норма доставки: 9 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 10 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (38 489,00 грн.) в розмірі 7 697,80 грн.;

за залізничною накладною № 37448438 згідно штемпеля станції відправлення Сартана Донецької залізниці вантаж відправлено 28.02.2019, вантаж прибув до станції призначення Мукачево Львівської залізниці 14.03.2019, про що вантажоодержувача було повідомлено 14.03.2019 о 11:25, вантаж одержано вантажоодержувачем 14.03.2019, що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. Відстань перевезення складає 1 658 км. Норма доставки: 9 діб (п. 2.1 Правил) + 1 доба (п. 2.4 Правил) = 10 діб. Проте фактично доставка вантажу була здійснена протягом 14 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» обґрунтовано нараховано штраф - 20% провізної плати (35 904,00 грн.) в розмірі 7 180,80 грн.

Отже, дослідивши наявні у матеріалах справи залізничні накладні, господарський суд встановив, що вантаж за відповідними перевізними документами доставлено одержувачу з порушенням строків, які визначені пунктом 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Відповідно до пункту 116 Статуту залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, незалежних від залізниці обставин.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що розрахунок штрафу позивача є невірним, оскільки останнім не враховано наявність відмітки в графі 49 залізничних накладних №№ 37323607, 37401643, 37407095, 37407210, 37407251, 37430188, 37430204, 37371374 відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу щодо збільшення термінів доставки вантажу. Відповідач стверджує про наявність актів загальної форми ГУ-23 про продовження терміну доставки вантажу, внесені у графу 49 накладних, на підставі яких збільшився термін доставки вантажів, що призвело до невірного визначення кількості днів перевищення відповідачем термінів доставки вантажу. Відповідачем надано контррозрахунок штрафу згідно якого позовна вимога про стягнення штрафу помилково завищена на 18 489,60 грн.

Згідно з пунктом 4.3 Правил оформлення перевізних документів у разі складання акта в графі 49 «Відмітки залізниці» зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, «про нестачу _____ місць», «про нестачу маси _____ кг», «про відсутність пломб» тощо).

Пунктом 2.9 Правил встановлено, що у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Як встановлено судом, у графі 49 залізничних накладних №№ 37323607, 37401643, 37407095, 37407210, 37407251, 37430188, 37430204, 37371374 містяться відмітки щодо збільшення терміну доставки вантажу (на 2-3 доби). Не зазначення відповідачем в графі 49 вказаних накладних причин затримки не свідчить про відсутність обставин для збільшення терміну доставки вантажу.

Суд зазначає, що пунктом 129 Статуту передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць.

Відповідно до пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Водночас, як встановлено судом, матеріали справи не містять актів загальної форми ГУ-23, на які відповідач посилається в якості підстави збільшення термінів доставки за накладними №№ 37323607, 37401643, 37407095, 37407210, 37407251, 37430188, 37430204, 37371374. Також відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що за вказаними накладними саме відправником або одержувачем було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу.

Крім того, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження причин затримки вантажу, які дають право відповідачу на збільшення терміну доставки.

Належних та допустимих доказів на підтвердження порушення термінів доставки вантажу з незалежних від залізниці обставин станом на час розгляду справи відповідачем суду також не надано.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У даному випадку саме на відповідача покладений обов`язок довести ті обставини, на які останній посилається в підтвердження своїх заперечень проти позову, в т. ч. щодо наявності підстав у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу для збільшення терміну доставки вантажу.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.12.2019 у справі № 910/3745/19.

Отже, враховуючи вищевикладене суд констатує відсутність належних та допустимих доказів наявності підстав для збільшення термінів доставки вантажу за цими накладними згідно пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу саме не з вини залізниці.

Відповідачем не надано суду й доказів на підтвердження відсутності сплати штрафу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Поряд з цим відповідач посилається на інформацію про вантажну роботу по станції Сартана Донецької залізниці по Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" в березні 2019 року, що залізницею здійснено поставку вагонів з вантажем на загальну кількість - 9 874, фактично за вказаний період вивантажено - 9 140 вагонів, зрив вивантаження - 734 вагонів. При порівнянні даних про використання вагонного парку виявлено, що середній час користування вагонами по договору перевезення вантажу складає 19,20 год., по факту середній час користування вагонами позивачем складає 77,18 год., через що складається втрата вантажного ресурсу. Через невиконання норм в годинах користування вагонами Акціонерного товариства "Укрзалізниця" не має можливості в поданому обсязі використовувати ресурси для навантаження вантажу та відправки його на адресу позивача. Крім того, вагони, які прибувають на адресу позивача не приймаються до вивантаження позивачем та простоюють на під`їзних коліях заводу з невідомих причин. Як зазначає відповідач, своїми діями позивач вчиняє перешкоди залізниці для повноцінної та плідної роботи.

У свою чергу господарський суд відзначає, що наведення відповідачем статистичних даних по вантажній роботі станції призначення Сартана Донецької залізниці та порівняних даних про використання вагонного парку залізниці не стосується предмету даного спору та не спростовує факт порушення строків доставки вантажу.

При цьому, дослідивши наявні в матеріалах справи накладні суд встановив, що на календарних штемпелях дата прибуття та дата видачі вантажу співпадають, отже спростовується твердження відповідача з приводу того, що простій вагонів відбувається з вини самого позивача.

З урахуванням наведеного, викладені у відзиві заперечення на позовну заяву судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи факт несвоєчасної доставки відповідачем переданого його позивачем для перевезення вантажу та, відповідно, порушення норм ст. 41 Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, що в свою чергу, у відповідності до ст. 116 Статуту, є підставою для застосування штрафу.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до 30% від обґрунтованої суми позову 240793, 60 грн. - 72238,08 грн. суд зазначає, що відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

При застосуванні вказаних норм поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися у кожному конкретному випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Окрім того, вказані норми не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду і визначальним фактором при зменшенні розміру належної до сплати неустойки є винятковість випадку. Зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру даної санкції.

Таким чином, аналіз приписів статей 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін.

При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 18.06.2019 у справі № 914/891/16).

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії. При цьому, саме на відповідача покладається обов`язок довести винятковість конкретного випадку та надати відповідні докази на підтвердження цього.

Аналіз чинного законодавства України свідчить про відсутність вичерпного переліку виняткових випадків, які є безумовними підставами для зменшення неустойки. Також суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій.

Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільні та господарські відносини у країні ґрунтуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми в якості неустойки спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Як вже зазначалося, в обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що практично вся мережа регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції і її проведення значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця" та забезпечення виконання вимог та положень Статуту і Правил перевезення вантажів, які були затверджені задовго до початку проведення антитерористичної операції;

до початку антитерористичної операції переважна більшість вантажів прямувала до станцій міста Маріуполь зі станцій Авдіївка та Ясинувата через станцію Донецьк до станцій міста Маріуполя. Зазначена ділянка мала дві залізничні колії та була електрифікована. На сьогоднішній день станція Ясинувата та Донецьк знаходяться на непідконтрольній території і рух потягів у бік міста Маріуполь припинено з осені 2014 року, а станція Авдіївка знаходиться на підконтрольній українській владі території, але фактично є тупіковою так, як з літа 2014 року припинено сполучення зі станцій Донецьк та Ясинувата;

єдиним на сьогодні залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Комиш-Зоря. Зазначена ділянка має лише одну неелектрифіковану колію, яка до початку проведення антитерористичної операції була допоміжною та резервною ланкою транспортного сполучення з м. Маріуполь. Враховуючи, що окрім позивача в м. Маріуполь залізницею обслуговуються інші великі підприємства: ДП «Маріупольський торговельний морський порт», ДП «Шахта ім. Сургія», ПрАТ «ММК ім. Ілліча», ПАТ «Великоанадольський вогнетривковий комбінат», ТОВ «Азовбудматеріали», ДП «Шахтоуправління «Южнодобське №1» та інші, обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність ділянки Волноваха - Комиш-Зоря.

Ускладнення транспортного сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції також суттєво вплинуло на фінансове становище регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця".

Як вбачається із матеріалі справи, регіональна філія "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" знаходиться за адресою: 84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VІІ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014. Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України наразі не видавався.

Згідно з частиною 3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами пункту 5 статті 11 Закону № 1669-VІІ передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" у період з 14.04.2014 до її закінчення. Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції (абз. 3 п. 5 ст. 11 Закону № 1669-VІІ).

Кабінетом Міністрів України 02.12.2015 прийнято розпорядження № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України", з урахуванням додатків до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р та від 30.10.2014 № 1053-р, до зазначених населених пунктів належать також м. Лиман, м. Маріуполь та інші.

Відповідно до частини 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд зазначає, що в процесі реалізації договору перевезення вантажовідправник та перевізник як господарюючі суб`єкти несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень та вони були зумовлені винятковими обставинами, а також не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже сторони, здійснюючи господарську діяльність, мали передбачити пов`язані із цим ризики, в тому числі можливість несвоєчасного виконання зобов`язань та наступне понесення витрат.

Судом враховано, що частина залізничної мережі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції. Крім того, суд відзначає, що за підсумками роботи за перше півріччя 2019 року філія отримала збитки у сумі 336 819тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати.

Проте, суд не може визнати винятковим випадком, який в силу наведених положень законодавства України може слугувати підставою для зменшення судом розміру штрафу, здійснення діяльності відповідача у зоні проведення антитерористичної операції, оскільки відповідачем у цій справі є Акціонерне товариство «Українська залізниця», місцезнаходженням якого є м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця». Регіональна філія відповідача "Донецька залізниця" не є юридичною особою, а отже зазначена збитковість діяльності філії АТ «Українська залізниця» не відображає загальний фінансовий результат відповідача в цілому.

Зокрема, провізна плата та термін доставки визначались виходячи з фактично визначеної відстані, перевезення спірного вантажу здійснювалося виключно на підконтрольній українській владі території.

Суд враховує, що і позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність у м. Маріуполь, який є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція та знаходиться в безпосередній близькості від лінії зіткнення, що, в свою чергу, негативно позначається на його господарській діяльності. При цьому, суд зауважує, що у вирішенні питання щодо зменшення штрафу мають бути враховані майнові інтереси обох сторін.

При цьому господарський суд не приймає до уваги посилання відповідача на ненадання позивачем доказів понесення збитків внаслідок затримки доставки вантажу, оскільки обов`язок доведення наявності підстав для зменшення штрафу покладений саме на відповідача.

Разом з тим, відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану позивача та понесення ним збитків в результаті дій відповідача або невиконання ним своїх зобов`язань перед іншими особами внаслідок несвоєчасної доставки відповідачем вантажів не може бути підставою для зменшення штрафу. Слід зазначити, що штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

В свою чергу судом відхиляються доводи позивача про те, що єдиним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили є сертифікат Торгово-промислової палати України, а також про відсутність у позивача обов`язку доведення понесення ним збитків внаслідок прострочення залізниці, оскільки в даному конкретному випадку не йде мова про форс-мажорні обставини та звільнення відповідача від виконання зобов`язання.

Так, позивач помилково ототожнює підстави та умови для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання (згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України) з підставами та умовами зменшення розміру штрафних санкцій (згідно зі статтею 551 Цивільного кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України), які були застосовані до боржника у зв`язку з настанням такої відповідальності. Положення статті 617 Цивільного кодексу України щодо доведення настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) не застосовуються при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки. В той час, як доведення стороною факту понесення збитків внаслідок прострочення боржника є тією обставиною, яка згідно зі статтею 551 Цивільного кодексу України враховується судом при зменшенні розміру штрафних санкцій.

З огляду на ту обставину, що проведення антитерористичної операції в Україні є загальновідомим фактом, суд врахувавши у сукупності інтереси обох сторін та наведені відповідачем у клопотанні доводи, враховуючи приписи статей 253, 509, 525, 526, 549, 551, 610, 611, 627, 629 Цивільного кодексу України та статей 231-233 Господарського кодексу України, з метою уникнення неможливості вчасно виконувати відповідачем певні поточні господарські зобов`язання перед контрагентами, дотримуючись балансу інтересів сторін, спираючись на принципи справедливості та розумності, керуючись пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов до висновку про можливість зменшення розміру штрафу до 50%, а саме до 120 396,80 грн. штрафу у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, та частковому задоволенню клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

За висновками суду, присудження до стягнення штрафу у вказаному розмірі, з урахуванням обставин справи, відповідає вимогам чинного законодавства, є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, способом стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань, а також засобом недопущення використання штрафних санкцій, як інструменту отримання безпідставних доходів.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасної доставки відповідачем переданого для перевезення вантажу та, відповідно, порушення норм пункту 41 Статуту та Правил обчислення термінів доставки вантажу, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів вчасної доставки вантажу відповідач суду не представив, як і належних та допустимих доказів, що спростовують вищевикладені обставини, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу підлягають частковому задоволенню в розмірі 120 396,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «ГарсіяРуїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «ХіроБалані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та МесропМовсесян ( MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

За таких обставин, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що вимога позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до пункту 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на висновок суду про часткове задоволення позовних вимог внаслідок зменшення судом застосованого до відповідача стягнення штрафу, пов`язані зі сплатою судового збору витрати покладаються судом на останнього.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1, ) 120 396,80 грн. (сто двадцять тисяч триста дев`яносто шість гривень вісімдесят копійок) штрафу та 3 611,90 грн. (три тисячі шістсот одинадцять гривень дев`яносто копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» та ст. 256 Господарського процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 грудня 2019 року.

Суддя А.М. Селівон