ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2019 р.Справа № 922/1948/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Павловської І.К. про прийняття додаткового рішення (вх.№31192) по справі

за позовом Заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, м. Дергачі
до 1. ОСОБА_1 , м.Харків , 2. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків , 3. СФГ "Сухини", с.Вікторівка Харківської області
про визнання наказу незаконним, договорів оренди землі недійсними, скасування їх реєстрації та поверне
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2019 року по справі №922/1948/19 в позові відмовлено повністю.

23.12.2019 року до суду надійшла заява відповідача-1 ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення (вх.№31192) у справі №922/1948/19 про стягнення з прокуратури Харківської області 45800,00 грн. судових витрат, зазначивши, що у рішенні не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи та подану відповідачем заяву про прийняття додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що у вищезазначеному рішенні вирішено питання розподілу судових витрат, керуючись ст.129 ГПК України, а саме, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, суд поклав на прокурора, оскільки за наслідками розгляду справи у позові відмовлено повністю. Крім того, в рішенні зазначено, що відповідачі-1,3 разом з відзивами надали до суду заяви з попереднім розрахунком понесених судових витрат, які суд залишив без розгляду через ненадання до суду доказів їх понесення.

Частинами 1-3 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом ч.2 ст.126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що в даному випадку відповідачі до закінчення судових дебатів у справі та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, не подали до суду доказів, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат, тому судом у рішенні залишено без розгляду відповідні заяви відповідачів-1,3 про стягнення судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, рішенням по справі залишено без розгляду відповідні заяви відповідачів-1,3 про стягнення судових витрат через ненадання до суду доказів їх понесення, отже, вирішено питання про судові витрати, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для винесення додаткового рішення з цього питання.

Відповідно до ч.5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.123, 124, 126, 129, 232, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№31192 від 23.12.2019 року) про прийняття додаткового рішення по справі №922/1948/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строки та порядку, передбачені ст.ст.254, 255, 256, 257 ГПК України, з врахуванням п.17.5 перехідних положень ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 26.12.2019 року.

Суддя К.В. Аріт