ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа№ 910/7558/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 17.12.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 (повний текст рішення складено 29.08.2019)

у справі №910/7558/19 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс»

про стягнення 816 228,00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» (далі, відповідач) штрафних санкцій у розмірі 816 228,00 грн, з яких пеня у сумі 467 838,00 грн та штраф у сумі 348 390,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язань за Договором поставки №УБГ64/015-18 від 08.02.2018 щодо поставки товару у встановлений Договором строк, чим порушив умови пунктів 5.1. та 6.3.1. Договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2019 у справі №910/7558/19 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення із Спільного українсько-латвійського підприємства «Хімімпекс» (Товариство з обмеженою відповідальністю) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» 348390 (триста сорок вісім тисяч триста дев`яносто) грн. штрафу, 466179 (чотириста шістдесят шість тисяч сто сімдесят дев`ять) грн. пені, а також 12218 (дванадцять тисяч двісті вісімнадцять) грн. 54 коп. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд встановив, що відповідач порушив строки поставки товару згідно умов Договору поставки №УБГ64/015-18 від 08.02.2018, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача на підставі пункту 7.10. договору штрафу та пені. Водночас, перевіривши розрахунок пені за прострочення відповідачем поставки товару за накладною №РН-0000523 від 01.10.2018, суд визнав такий розрахунок частково необґрунтованим у частині періоду нарахування пені, оскільки позивач не врахував, що 08 липня 2018 року - неділя, вихідний день, переноситься на найближчий перший робочий. Враховуючи наведене, суд зробив власний перерахунок пені за прострочення поставки товару, поставленого за накладною №РН-0000523 від 01.10.2018, але у межах загального періоду нарахування, заявленого позивачем, обґрунтованим є нарахування пені по вказаній накладній за період з 10.07.2018 по 30.09.2018 у сумі 137 697,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 11.09.2019 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у справі №910/7558/19 та ухвалити нове, яким позовну заяву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії бурове управління «Укрбургаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» залишити без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що позовна заява у даній справі подана із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки була підписана неуповноваженою на це належним чином особою.

Скаржник зазначає, що позовна заява у справі №910/7558/19 була підписана адвокатом Лобач Наталією Іванівною, статус якої, як адвоката, підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №1127. На підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_4 позивачем надано довіреність №2-748д від 29.05.2019, виписану на ім`я ОСОБА_4 членом Правління - ОСОБА_2 , яка тимчасово здійснює повноваження Голови Правління. Однак, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником позивача (особою, що тимчасово здійснює повноваження Голови Правління), починаючи з 16.03.2019, є ОСОБА_5. Тобто довіреність, видана на підтвердження повноважень ОСОБА_4, виписана посадовою особою, яка згідно офіційних відомостей на момент підписання такого документа, не обіймала зазначеної в тексті документа посади. На захист своєї правової позиції представниками позивача було подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому було зазначено, що наказом №364 від 24.05.2019 здійснення повноважень голови правління позивача з 27 по 29 травня 2019 року включно було тимчасово покладено на ОСОБА_2 . Однак, описана позивачем процедура не регламентована в тексті чинної редакції Статуту позивача та/або чинному законодавстві України.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 19.11.2019, наголосив на тому, що позивачем дотримані вимоги, передбачені статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме позовна заява підписана уповноваженою особою позивача, що підтверджується наказами члена правління, який тимчасово здійснює повноваження Голови Правління АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_5 від 24.05.2019 №371 «Про розподіл обов`язків між керівництвом АТ «Укргазвидобування» та від 24.05.2019 №364 «Про відрядження».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» у справі №910/7558/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у справі №910/7558/19 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази доплати судового збору у розмірі 0,80 коп.

11.10.2019 представник апелянта звернувся до Київського апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків апеляційної скарги.

Актом прийняття-передачі додаткових документів до апеляційної скарги від 11.10.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» про усунення недоліків апеляційної скарги передано до Північного апеляційного господарського суду, яка зареєстрована в Північному апеляційному господарському суді 15.10.2019 за вх. №09.113/20234/19.

Судом встановлено, що до зазначеної заяви додане платіжне доручення №655 про доплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 0,80 коп.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 у справі №910/7558/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у справі №910/7558/19. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у справі №910/7558/19 на 26.11.2019.

19.11.2019 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» на рішення Господарського суду міста Києва від у справі №910/7558/19.

26.11.2019 представник апелянта подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 26.11.2019, з`явився представник позивача, який поклався на розсуд суду при вирішенні питання про задоволення клопотання апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено на 17.12.2019.

У судовому засіданні 17.12.2019 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 17.12.2019 з`явилися представник позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, позовну заяву в даній справі залишити без розгляду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

08.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (покупець), яке у подальшому змінило тип із Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» (постачальник) було укладено Договір №УБГ64/015-18 з додатками (специфікація, графік поставки товару, інформація про власників контрагента, критерії пов`язаних осіб, далі разом - Договір).

Згідно умов Договору відповідач, як постачальник, зобов`язався поставити позивачу, як покупцю, обумовлений специфікацією Товар - поліаніонну целюлозу РАС-НV, кількістю 70 тон, загальною вартістю (з ПДВ) 6 636 000 грн.

Строк поставки сторони погодили у графіку (Додаток №2 до Договору), розбивши загальну кількість Товару на 4 поставки по 17,5 тонн, кожну з яких відповідач зобов`язався поставити протягом 90, 120, 150 і 180 днів відповідно з моменту підписання Договору, тобто до 09.05.2018, 08.06.2018, 09.07.2018 (08 липня - неділя, вихідний день, переноситься на найближчий перший робочий), 07.08.2018 відповідно.

Датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі Товару або видаткової накладної (пункт 5.2. Договору).

Згідно пункту 6.3.1. Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та Графіком поставки (Додаток №2), що є невід`ємною частиною Договору.

У разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у Графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (пункт 7.10. Договору).

Відповідачем було поставлено партії Товару по 17,5 тон згідно наступних накладних: №РН-0000167 від 08.05.2018, №РН-0000410 від 28.08.2018, №РН-0000523 від 01.10.2018 та №РН-0000652 від 04.12.2018.

Враховуючи погоджений сторонами Графік поставки Товару та фактичні дати його поставки, відповідачем було прострочено поставку товару за накладними №РН-0000410 від 28.08.2018, №РН-0000523 від 01.10.2018 та №РН-0000652 від 04.12.2018.

У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано своє зобов`язання за Договором у частині поставки товару у встановлений договором строк, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі та просив суд стягнути з відповідача на підставі пункту 7.10. Договору на свою користь пеню у сумі 467 838,00 грн та штраф у сумі 348 390,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (стаття 662 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вірно встановив суд першої інстанції, відповідачем на виконання умов Договору було поставлено позивачу партії товару по 17,5 тонн згідно накладних №РН-0000167 від 08.05.2018, №РН-0000410 від 28.08.2018, №РН-0000523 від 01.10.2018 та №РН-0000652 від 04.12.2018.

Поставка товару згідно накладних №РН-0000410 від 28.08.2018, №РН-0000523 від 01.10.2018 та №РН-0000652 від 04.12.2018 була здійснена із простроченням погодженого сторонами у Додатку №2 до Договору графіку поставки.

Відповідач прострочення поставки Товару по вказаним вище накладним не спростував.

З огляду на відсутність доказів виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки обумовленої продукції у встановлені Договором строки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем порушено умови пунктів 5.1. та 6.3.1. Договору та допущено прострочення виконання зобов`язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як було вказано вище, у пункті 7.10. Договору сторони погодили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у Графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Колегія суддів зазначає, що перевіривши розрахунок пені за прострочення відповідачем поставки товару за спірними накладними №РН-0000410 від 28.08.2018, №РН-0000523 від 01.10.2018 та №РН-0000652 від 04.12.2018, суд першої інстанції правомірно визнав такий розрахунок частково необґрунтованим у частині періоду нарахування пені за накладною №РН-0000523 від 01.10.2018, оскільки позивачем невірно обраховано період прострочення, а саме, позивач не врахував, що 08 липня 2018 року - неділя, вихідний день, переноситься на найближчий перший робочий.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано зробив власний розрахунок пені за прострочення поставки товару, поставленого за накладною №РН-0000523 від 01.10.2018, але у межах загального періоду нарахування, заявленого позивачем, наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
165900010.07.2018 - 30.09.2018830.1 %137 697.00

Водночас, розрахунок пені, наведений позивачем у позові, за прострочення поставки товару, поставленого по накладним №РН-0000410 від 28.08.2018 та №РН-0000652 від 04.12.2018, є арифметично правильним, позовні вимоги у цій частині обґрунтовано задоволені судом першої інстанції в повному обсязі.

Передбачений пунктом 7.10. Договору штраф в розмірі 7% від вартості несвоєчасно поставленого товару, оскільки суду у встановленому процесуальним законом порядку доведено прострочення відповідачем поставки товару понад 30 днів, є обґрунтованим, розрахований позивачем вірно та становить 348 390,00 грн. Висновки суду першої інстанції з цього приводу є правомірними.

Скаржником у апеляційній скарзі доводів стосовно неправомірності нарахування штрафних санкцій, їх контррозрахунку не наведено.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу судом задовольняються повністю, в сумі 348 390,00 грн, а вимоги про стягнення пені судом задовольняються частково, у сумі 466 179,00 грн, висновки суду першої інстанції із приводу чого є обґрунтованими. У іншій частині у вимогах про стягнення пені на суму 1 659,00 грн судом правомірно відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю розрахунку.

Мотиви відхилення аргументів, викладених відповідачем в апеляційній скарзі

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що позовна заява АТ «Укргазвидобування» у даній справі була підписана неуповноваженою на це належним чином особою, а тому рішення суду підлягає скасуванню із залишенням позовної заяви без розгляду.

Зазначені доводи скаржника колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання підписана від імені позивача адвокатом Лобач Наталією Іванівною, статус якої, як адвоката, підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №1127. На підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_4 позивачем до позовної заяви надана довіреність №2-748д від 29.05.2019, виписана на ім`я ОСОБА_4 членом Правління - Кобець Оленою Анатоліївною, яка тимчасово здійснює повноваження Голови Правління на підставі Статуту та наказу від 24.05.2019 №364.

Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно АТ «Укргазвидобування» керівником позивача (особою, що тимчасово здійснює повноваження Голови Правління), починаючи з 16.03.2019, є ОСОБА_5 .

Матеріалами справи підтверджується, що згідно наказу члена правління, який тимчасово здійснює повноваження Голови Правління АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_5 від 24.05.2019 №371 «Про розподіл обов`язків між керівництвом АТ «Укргазвидобування» та Додатку №2 до нього (том 1, а.с. 119-120) відповідно до Статуту АТ «Укргазвидобування», з метою, зокрема, оперативного вирішення організаційно-виробничих завдань, що покладені на товариство, установлено, зокрема, що за тимчасової відсутності Голови Правління товариства його повноваження виконує (здійснює) член Правління, призначений відповідним наказом Голови правління Товариства, затверджено взаємозаміщення керівництва АТ «Укргазвидобування» згідно з додатком 2.

Згідно наказу члена правління, який тимчасово здійснює повноваження Голови Правління АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_5 від 24.05.2019 №364 «Про відрядження», у зв`язку з відрядженням ОСОБА_5 здійснення повноважень Голови Правління АТ «Укргазвидобування» з 27 по 29 травня 2019 року включно тимчасово покладено на члена Правління товариства - ОСОБА_2, директора з правових питань АТ «Укргазвидобування» згідно зі статутом Товариства та чинним законодавством України (зокрема, з правом підпису фінансово-господарських документів та документів по роботі з персоналом).

Отже, довіреність №2-748д від 29.05.2019, видана на підтвердження повноважень ОСОБА_4, видана уповноваженою на це особою АТ «Укргазвидобування».

Посилання скаржника на те, що описана позивачем процедура покладення на члена Правління товариства ОСОБА_2 здійснення повноважень Голови Правління АТ «Укргазвидобування» не регламентована в тексті чинної редакції Статуту позивача (пунктах 10.2.33. та 11.18.) колегією суддів відхиляються, оскільки такі доводи скаржника ґрунтуються на довільному тлумаченні відповідачем його положень.

Відтак, відсутні передбачені статтею 226 Господарського процесуального кодексу України підстави для залишення позову без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у справі №910/7558/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у справі №910/7558/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/7558/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.12.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка