СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р. Справа № 922/2961/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

за участю представників:

від позивача: Хряк О.О., прокурор відділу на підставі посвідчення №053701 від 03.09.2019;

від 1-го відповідача: не з`явився;

від 2-го відповідача: Винник А.В., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.06.2018 №2183) на підставі ордера на надання правової допомоги від 01.10.2019 № 078900;

від 3-го відповідача: Винник А.В., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.06.2018 №2183) на підставі ордера на надання правової допомоги від 01.10.2019 №078901;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області, м.Харків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2019 (суддя Жигалкін І.П.), постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові о 10 год. 59 хв., повний текст якої складений 18.11.2019,

у справі №922/2961/19,

за позовом: Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м.Первомайський, Харківська область,

до 1-го відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м.Харків,

2-го відповідача: Фізичної особи - підприємця Томко Андрія Івановича, м.Красноград, Харківська область,

3-го відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", с. Петрівка,

про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.11.2019 у справі №922/2961/19 закрито провадження у справі №922/2961/19 (т.1, а.с. 227-232).

Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на ст. 42 Конституції України, ст. ст. 24-26, 50 ЦК України, ст. 15 ЦПК України, ст. ст. 1, 4, 12, 20, 42 ГПК України, ст. 8 Закону України «Про державну реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» мотивована тим, що прокурор звернувся з позовом про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру та договору про оренди землі, яка надана фізичній особі, а отже спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки зазначеної фізичної особи.

Заступник прокурора Харківської області із ухвалою місцевого господарського суду не погодився та 29.11.2019 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2019 у справі №922/2961/19 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що фактичним землекористувачем спірної земельної ділянки є юридична особа, а саме: СТОВ «Мрія», а фактичним орендарем Фізична особа-підприємець Томко Андрій Іванович. При цьому вказує на те, що за договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 07.07.2014, укладеним між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 , земельна ділянка загальною площею 6,1235 передана ОСОБА_2 А ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства. 07.12.2017 орендарем здійснено реєстрацію фізичної особи-підприємця та 01.06.2018 між ФОП Томком А.І. та СТОВ «Мрія» укладений договір суборенди земельної ділянки площею 6,1235га саме для ведення фермерського господарства. Крім того, позивач зазначає, що прокуратура зверталась до Красноградського районного суду Харківської області з позовом до ГУ Держгеокадастру у Харківській області , ОСОБА_2 А.І. та СТОВ «Мрія» з тих самих підстав та з того ж предмету спору, а саме: про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20.11.2018 у справі №626/1056/17, яка набрала законної сили, провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, на думку скаржника, закриваючи провадження у цій справі з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, за наявності ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 20.11.2018 у справі №626/1056/17, суд взагалі позбавляє прокурора можливості реалізації права на судовий захист, що суперечить засадам як цивільного так і господарського судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу від 03.12.2019 СТОВ «Мрія» просить залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2019 без змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм процесуального права, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначає, що розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів відбувається залежно від їхнього предмета та суб`єктного складу учасників. У спірних правовідносинах земельна ділянка надана в оренду Томко А.І., як громадянину України та саме з ним як з фізичною особою був укладений договір оренди, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Також вказує на те, що на даний час орендарем спірної земельної ділянки є Томко А. ОСОБА_4 , а не фермерське господарство, у зв`язку з чим, зважаючи на предмет спору та суб`єктний склад сторін, вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2019 у справі №922/2961/19 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції з підстав, наведених апеляційній скарзі.

Представник другого та третього відповідачів заперечила проти вимог апеляційної скарги та просила ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначила, що Прокуратура Харківської області не була позбавлена права оскаржити в апеляційному порядку ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 20.11.2018 у справі №626/1056/17, якою закрито провадження у цивільний справі між тими ж сторонами та з тих же підстав, які є предметом цього спору.

Головне управління Держгеокадастру у Харківської області належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2, а.с.30), однак не скористалося своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.12.2019 участь представників сторін не була визнана обов`язковою, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представника 1-го відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника, 2-го та 3-го відповідачів, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

12.09.2019 Керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про:

- визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду від 18.06.2014 № 1292-СГ;

- визнання недійсним укладеного 07.07.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Томко Андрієм Івановичем договору оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 6,1235 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24.07.2014 за № 6459644;

- визнання недійсним укладеного 01.06.2018 між ФОП Томко А.І. та СТОВ Мрія договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 6,1235 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.07.2018 за № 27162573;

- зобов`язання ФОП Томка А.І. повернути, а Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти земельну ділянку загальною площею 6,1235га, що знаходиться за адресою: Кирилівська сільська рада Красноградського району Харківської області, кадастровий номер :04:000:0094 вартістю - 216493,99 грн (т.1, а.с. 5-135).

У позові прокурор, зокрема, зазначає, що передача земельної ділянки відбулася з порушенням вимог діючого законодавства, що стало підставою для звернення до Красноградського районного суду Харківської області в інтересах держави до ГУ Держгеокадастру в Харківській області, Томка А.І. та СТОВ Мрія про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договору оренди та договору суборенди земельної ділянки, скасування їх державної реєстрації, повернення земельних ділянок. 07.12.2017 Томком А.І. здійснено державну реєстрацію його як фізичної особи-підприємця та 01.06.2018 між ФОП Томко А.І. та СТОВ Мрія укладений договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0094, площею 6,1235га. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20.11.2018 у справі №626/1056/17, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі у цивільній справі.

З матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що 18.11.2013 Томко А.І. звернувся до Головного управління Держземагентства у Харківській області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 6,08га для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення (т.1, а.с.25).

Наказом Гоговного управління Держземагентства у Харківській області від 22.11.2013 №ХА/:04:000/00000556 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл Томку А.І. на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, розташованої за межами с.Червоне Красноградського району Харківської області. Орієнтований розмір земельної ділянки 6,0800га, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (ріллі) для ведення фермерського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.02) (т.1,а.с.34,35).

13.06.2014 Томко А.І. звернувся до Головного управління Держземагентства у Харківській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди на 49 років загальною площею 6,1235га, для ведення фермерського господарства із земель запасу державної власності (землі сільськогосподарського призначення), яка розташована за межами населенного пункту (т.1, а.с.36).

Наказом Головного управління Держземагентства у Харківській області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" від 18.06.2014 №1292-СГ Томко А.І. надано в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 6,1235га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, строком на 49 років. Встановлено земельну ділянку використовувати за цільовим призначенням, з дотриманням вимог статей 95,96,103 Земельного кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про фермерське господарство» та інших нормативно-правових актів (т.1, а.с.38,39).

07.07.2014 між Головним управлінням Держземагентства в Харківській області (орендодавцем) та Томко А.І. (орендарем) укладений договір оренди землі, пунктом 2 якого встановлено, що в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер :04:000:0094), загальною площею 6,1235га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля).

У пункті 14 вказаного договору встановлено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства (т.1, а.с.40-45).

07.07.2014 Головне управління Держземагентства у Харківській області передало, а Томко А.І. прийняв земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0094), загальною площею 6,1235га сільськогосподарського призначення, сільськогосподарських угідь (ріллі), яка розташована за межами населеного пункту с. Червоне Кирилівської сільської ради на території Красноградького району Харківської області, про що складений акт приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди землі (т.1,а.с.49).

07.12.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Томко А.І. (т.1, а.с.56-58).

30.05.2017 рішенням Красноградської районної ради №444-VІ, зокрема, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля), що надані у користування на умовах оренди громадянину Томко А.І. для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Кирилівської сільської ради на території Красноградького району Харківської області (т.1, а.с.132,133).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка - кадастровий номер :04:000:0094, площею 6,1235га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, землі сільськогосподарського призначення, знаходиться на праві власності у держави та перебуває в оренді у ФОП Томко А.І. на підстав договору оренди землі від 07.07.2014, яка передана в суборенду Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Мрія на підставі договору суборенди від 01.06.2018 №476 (т.1, а.с.52-55, 124).

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20.11.2018 у справі №626/1056/17, яка набрала законної сили, закрито провадження у цивільній справі за позовом керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, Томка Андрія Івановича, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», третьої особи Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду від 18.06.2014 №1292-СГ, визнання недійсним договору оренди сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 6,1235 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24.07.2014 за № 6459644, та укладеного 01.06.2018 між ФОП Томко А.І. та СТОВ Мрія договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 6,1235 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.07.2018 за № 27162573 (т.1,а.с.59-63). При цьому суд зазначив, що спір виник між суб`єктами господарювання, а тому підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

14.11.2019 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частин 2,3 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відтак розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів відбувається залежно від їхнього предмета та суб`єктного складу учасників. Крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів, земельні спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 ГПК України. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (стаття 45 цього Кодексу).

Особливості участі прокурора в розгляді справ установлено статтею 56 ЦПК України та статтею 53 ГПК України, за змістом положень яких у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У справі, яка розглядається, прокурор звернувся до суду в інтересах держави з господарським позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, фізичної особи-підприємця Томко А.І., та СТОВ «Мрія» про визнання незаконним та скасування наказу органу державної влади про надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки, наданої для ведення фермерського господарства, укладеного між фізичною особою і органом державної влади, та договору суборенди цієї земельної ділянки, укладеного між цією ж фізичною особою, однак вже як суб`єктом підприємницької діяльності і сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю, а також про зобов`язання фізичну особу-підприємця повернути цю земельну ділянку у зв`язку з невиконанням вимог законодавства щодо її використання.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону).

У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина 1 статті 5, частина 1 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про фермерське господарство» після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Тобто можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держземагентства у Харківській області 07.07.2014 укладений договір оренди земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства на підставі Закону України «Про фермерське господарство», що вбачається з п.14 цього договору.

Після державної реєстрації цього договору Томко А.І. був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основними видами діяльності ФОП Томко А.І. є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; вирощування інших однорічних і дворічних культур; допоміжна діяльність у рослинництві; післяурожайна діяльність.

Відповідно до частин 2,3 статті 1 Закону України Про фермерське господарство фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець.

Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря й обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до Сільськогосподарського ТОВ «Мрія`в силу приписів Закону України Про фермерське господарств, оскільки ця земельна ділянка передана ФОП Томко А.І. в суборенду Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія» на підставі договору суборенди від 01.06.2018 №476.

Враховуючи, що земельна ділянка передана Томко А.І. з метою ведення фермерського господарства, який в подальшому зареєструвався як суб`єкт підприємницької діяльності, спори щодо права власності чи іншого речового права на землю з іншими юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах (замість яких захист інтересів держави в суді у визначених законом випадках здійснюють прокурори), мають розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі 628/774/18, від 13.03.2018 у справі №348/992/16-ц, від 22.08.2018 у справі № 606/2032/16-ц, від 21.11.2018 у справі № 272/1652/14-ц.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29.05.2019 у справі 628/774/18, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір, який виник між сторонами спору, підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства, зважаючи на правовідносини, які склались між відповідачами.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20.11.2018 у справі №626/1056/17, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі у цивільній справ за позовом керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, Томка ОСОБА_5 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», третьої особи Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду від 18.06.2014 № 1292-СГ, визнання недійсним договору оренди сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 6,1235 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24.07.2014 за № 6459644, та укладеного 01.06.2018 між ФОП Томко А.І. та СТОВ Мрія договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 6,1235 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.07.2018 за № 27162573 (т.1,а.с.59-63). При цьому суд зазначив, що спір виник між суб`єктами господарювання, а тому підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У вказаній ухвалі зазначено, що у судовому засіданні надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки спір, що виник, є господарсько-правовим. Земельна ділянка, яка є предметом спору, надана Томко А.І ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства, який зареєстрований як фізична особа - підприємець з 07.12.2017, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11.09.1997, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Христов проти України" від 19.02.2009 Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справу "Брумареску проти Румунії" [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

У справі Рябих проти Росії (рішення від 24.07.03, п.52) Європейський суд постановив: правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи.

У рішенні від 28.02.2008 у справі «Церква села Сосулівка проти України» (заява № 37878/02) ЄСПЛ зазначив, що заявник мав доступ до судів різної юрисдикції, проте жодний з них не розглянув по суті його скарги, оскільки суди вважали, що вони не мають юрисдикції розглядати такі питання, незважаючи на те, що процедурні вимоги прийнятності було дотримано. У цьому випадку Європейський суд дійшов висновку, що така відмова прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні від 22.12.2009 у справі «Безимянная проти Росії» Європейський суд з прав людини констатував порушення «самої суті права заявника на доступ до суду», а отже, порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, яка є частиною національного законодавства України, вказавши, що «заявниця опинилася у замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялись розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони».

Винятковою компетенцією суду є правосуддя, тобто здійснювана в передбаченому законом процесуальному порядку правозастосовна діяльність суду з розгляду справ.

Таким чином, за наявності судового рішення (ухвали Красноградського районного суду від 20.11.2018 у справі №626/1056/11), яке набрало законної сили, яким встановлено, що спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а не цивільного, враховуючи принцип res judicate та права позивача на доступ до правосуддя і розгляд його справи впродовж розумного строку, та зважаючи на предмет та підстави позову, а також суб`єктний склад сторін, спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Заступника прокурора Харківської області підлягає до задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2019 у справі №922/2961/19 слід скасувати як таку, що прийнята з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального законодавства та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, 271,п.2 ч.1 ст.275, п. 4 ч. 1 ст. 276, ст.ст.281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області, м.Харків,

задовольнити.

2.Ухвалу Господарського Харківської області від 14.11.2019 у справі №922/2961/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 27.12.2019.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза