ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.12.2019р. Справа №905/1155/15

за скаргою від 14.11.2019р. "DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща

на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ під час виконання рішення суду по справі №905/1155/15

за позовом "DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство

"Світ кормів", м.Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 108935,50 євро, що станом на день подання позову еквівалентно 2630378,37 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: Шаповалова К.Г.

від відповідача: не з`явився

від ВДВС: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.09.2015р. у справі №905/1155/15 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світ кормів", м.Донецьк на користь "DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща заборгованість в сумі 108935,50 євро, що станом на день подання позову еквівалентно 2630378,37 грн., судовий збір в сумі 52607 грн. 57 коп.

12.10.2015р. на виконання вказаного рішення суду господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

18.11.2019р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга від 14.11.2019р. "DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ під час виконання рішення суду по справі №905/1155/15 у виконавчому провадженні №53259137. Зокрема, заявником заявлені вимоги про:

- визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ щодо невжиття заходів у виконавчому провадженні №53259137 зі звернення стягнення на корпоративні права боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світ кормів", м.Донецьк, а саме на частку у розмірі 99,95% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ кормів", м.Донецьк;

- зобов`язання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у виконавчому провадженні звернути стягнення на корпоративні права боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світ кормів", м.Донецьк, а саме на частку у розмірі 99,95% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ кормів", м.Донецьк.

В ухвалі господарського суду Донецької області від 18.11.2019р. повідомлено сторони та Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ про вирішення питання про прийняття до розгляду скарги від 14.11.2019р. "DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща в судовому засіданні, яке відбудеться 26.11.2019 року об 11:30 год. При цьому суд зобов`язав скаржника надати в судове засідання письмові пояснення щодо дотримання строку на оскарження бездіяльності з боку державного виконавця у виконавчому провадженні №53259137.

25.11.2019р. до суду від скаржника надійшли письмові пояснення на виконання ухвали господарського суду Донецької обласні від 18.11.2019р., клопотання про відкладення розгляду справи від 22.11.2019р. та клопотання від 22.11.2019р. про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 26.11.2019р. прийнято до розгляду скаргу від 14.11.2019р. DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ під час виконання рішення суду по справі №905/1155/15, призначено розгляд скарги на 05.12.2019р. При цьому, клопотання позивача від 22.11.2019р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції судом задоволено: доручено забезпечити проведення відеоконференції по справі №905/1155/15 Шостому апеляційному адміністративному суду.

В судове засідання 05.12.2019р., що проводилось в режимі відеоконференції, з`явився представник позивача, надав усні пояснення щодо поданої скарги. Представник відповідача та державний виконавець в засідання суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 05.12.2019р. призначено розгляд скарги на 16.12.2019р. о 14:45 год., запропоновано позивачу надати докази, що підтверджують обставини, викладені у скарзі; зобов`язано ВДВС надати копії матеріалів виконавчого провадження та письмові пояснення по суті скарги.

13.12.2019р. до суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 16.12.2019р. задоволено клопотання позивача від 10.12.2019р. про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, повідомлено сторони та Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ про відкладення розгляду скарги від 14.11.2019р. "DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ під час виконання рішення суду по справі №905/1155/15 в судовому засіданні, яке відбудеться 26.12.2019 року о 14:00 год., доручено забезпечити проведення відеоконференції по справі №905/1155/15 Північному апеляційному господарському суду.

В судове засідання 26.12.2019р., що відбувалось в режимі відеоконференції, з`явився представник позивача, підтримав заявлені вимоги.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне:

Постановою державного виконавця від 20.01.2017р. ВП№53259137 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.10.2015р. по справі №905/1155/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світ кормів", м.Донецьк боргу в сумі 2682985,94 грн., яку направлено стягувачу до відома, боржнику до виконання. Копія вказаної постанови, що представлена суду, містить ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження (94184ГАЕА100) Автоматизованої системи виконавчих проваджень на офіційному веб-порталі Міністерства юстиції України.

За даними даного сайту, 20.01.2017р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 268298,59 грн.

Постановою державного виконавця від 09.02.2017р. ВП№53259137 накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 2951666,49 грн.

Постановою державного виконавця від 26.07.2017р. ВП№53259137 накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 323639,62 грн.

Постановою державного виконавця від 26.07.2017р. ВП№53259137 на підставі абзацу 4 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано документ «Постанова про арешт коштів боржника» від 26.07.2017, що видав Левіцький Тимофій Костянтинович при примусовому виконанні.

Як вказує стягувач (позивач), ним направлено до відділу ДВС заяви від 15.02.2017р., 09.06.2017р., 12.01.2018р., в яких запропоновано органу стягнення провести в межах відкритого виконавчого провадження ВП№53259137 наступні виконавчі дії: звернути стягнення на корпоративні права боржника - частку 99,95% у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Світ кормів», здійснити виїзд за адресою місцезнаходження боржника та перевірити наявність рухомого майна боржника, на яке можна звернути стягнення, повідомити про хід виконавчого провадження у передбаченому законом порядку стягувача, накласти арешт на корпоративні права боржника в розмірі 99,95% у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Світ кормів».

26.07.2018р. стягувачем направлено на адресу ДВС на ім`я начальника ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві скаргу на дії державного виконавця, мотивовану невчиненням останнім жодних дій, направлених на фактичне виконання рішення суду по справі №905/1155/15, ненаданням жодної відповіді на звернення стягувача. Таким чином, позивач просив начальника вжити заходів щодо порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», звернути стягнення на корпоративні права боржника у спосіб, який державний виконавець вважатиме доречним.

Листом державного виконавця від 25.09.2018р, направленим на адреси сторін виконавчого провадження та ТОВ «Торговий дім «Світ кормів», повідомлено зазначених осіб про намір звернення стягнення на частку учасника товариства (боржника), а також зроблено запит на підставі ч.2 статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у ТОВ «Торговий дім «Світ кормів» щодо наступних відомостей: статут, баланс, фінансову звітність за останній рік, дебіторську заборгованість протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення для розрахунку вартості частки боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світ кормів".

11.10.2019р. стягувачем черговий раз направлено на адресу ДВС заяву про звернення стягнення на корпоративні права та повідомлення про хід виконавчого провадження.

За твердженням скаржника, державний виконавець не надав жодної запитуваної інформації, дії направлені на звернення стягнення на корпоративні права боржника не вчинив. У зв`язку з цим, позивач звернувся з даною скаргою до суду, мотивуючі її неправомірною бездіяльністю державного виконавця у вказаній частині, що порушує права та інтереси DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща.

Судом встановлено, що 12.11.2019р. (після звернення позивача із даною скаргою до суду) державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Як вбачається зі сканкопії вказаної постанови з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на офіційному веб-порталі Міністерства юстиції України, остання мотивована тим, що у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських установах. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутнє майно та кошти на які можливо звернути стягнення, а саме: згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в м.Києві транспортних засобів за боржником не зареєстровано; згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно в порядку доступу державний виконавців та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Боржник є засновником підприємства, місце реєстрації якого на території м.Донецьк, де проводиться антитерористична операція. Місце реєстрації підприємства м.Донецьк, вул. Аксакова, 8, що не відноситься до Голосіївського району м.Києва.

Посилаючись на такі обставини, державний виконавець вирішив повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 12.11.2019р. №53259137, підписаним начальником Голосіївського районного відділу ДВС повідомлено представника стягувача - адвоката Кравець О.С., про винесення вказаної постанови.

Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вказана норма кореспондується зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, за положеннями статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вже було зазначено вище, предметом оскарження DSM Nutritional Products Sp. z o.o", є саме протиправна бездіяльність державного виконавця, яка виявилася у невжитті заходів у виконавчому провадженні №53259137 зі звернення стягнення на корпоративні права боржника. Зокрема, у скарзі позивач стверджує про те, що державним виконавцем не було винесено постанову про звернення стягнення на частку боржника у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Світ Кормів»».

Відповідно до положень статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника врегульований розділом 7 Закону України "Про виконавче провадження".

Звернення стягнення на майно боржника відповідно до ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За приписами ч.1 ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 53-1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особливості звернення стягнення на частку учасника товариства з обмеженою відповідальністю, учасника товариства з додатковою відповідальністю визначаються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який набрав чинності 17.06.2018р.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Виходячи зі змісту наданої позивачем скарги та пояснень до неї, відповідач є засновником ТОВ «Торговий дім «Світ кормів».

Згідно доданих до скарги документів, 25.09.2018р. виконавцем складене повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника). Відповідне повідомлення направлене поштою на адресу стягувача.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який зроблено судом 26.12.2019р., ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Світ кормів» є засновником ТОВ «Торговий дім «Світ кормів», розмір внеску до статутного фонду 197434,58 грн.

При цьому, місцезнаходженням ТОВ «Торговий дім «Світ кормів», як й самого боржника, є місто Донецьк.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Даний Закон, який є спеціальним, визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Так, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за №1275-р, відноситься місто Донецьк.

При цьому, розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014р. №1085" від 02.12.2015р. №1276-р, урядом затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До таких переліків також відноситься місто Донецьк.

Доказів здійснення боржником або ТОВ «Торговий дім «Світ кормів» перереєстрації свого місцезнаходження на територію, контрольовану державною владою України, до справи не надано.

Таким чином, оскільки, по-перше, боржник та юридична особа, засновником якої він є, зареєстровані на території, тимчасово непідконтрольній Україні; по-друге, ДП "Укрпошта" 24.11.2014р. на виконання Указу Президента від 14.11.2014р. №875/2014 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження", зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територію Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, а отже направлення відповідного повідомлення та вчинення подальших дій, пов`язаних зі зверненням стягнення на частку відповідача у ТОВ «Торговий дім «Світ кормів», в силу об`єктивних обставин, які не залежать від дій державного виконавця, є неможливим.

В даному випадку, суд також звертає увагу на те, що фактичне виконання рішення суду у такий спосіб унеможливлене у зв`язку з наступним. Так, згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень реалізація майна, на яке звернено стягнення (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону), здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

За змістом Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5 реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або торгів за фіксованою ціною шляхом внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Водночас, в розумінні даного Порядку арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Узагальнюючи положенням чинного законодавства, корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав особи. При цьому, у випадку, якщо корпоративні права випливають з частки визначеної у статутному капіталі (майні) господарської організації (ТОВ, ТДВ), останні не посвідчуються відповідними цінними паперами. В свою чергу, такі обставини унеможливлюють їх реалізацію ні шляхом передачі до СЕТАМу, ні на фондову ринку.

Таким чином, законодавцем передбачено право обтяжувати такий вид корпоративних прав шляхом арешту та заборони відчуження, проте на сьогоднішній день механізм їх фактичної реалізації в межах виконавчого провадження чинним законодавством не визначений.

Щодо доводів позивача про невчинення державним виконавцем дій щодо виходу за адресою місцезнаходження боржника, суд зазначає, що вказані дії державним виконавцем не можуть бути вчинені, оскільки боржник знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, відтак, відсутність таких дій не може бути визнана судом бездіяльністю державного виконавця.

Зокрема, під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 17 квітня 2019 року по справі №342/158/17.

Суд зазначає, що предметом оскарження у даній скарзі, наразі, є не постанова державного виконавця від 12.11.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме бездіяльність виконавця зі звернення стягнення на частку боржника у статутному фонді іншої особи.

З огляду на викладене, а також з урахуванням обставин, встановлених судом, у суду відсутні підстави вважати, що державний виконавець не діє, що має місце з його боку бездіяльність, тим більше, у суду відсутні підстави вважати, що в його діях чи бездіяльності наявні ознаки неправомірності.

Разом з тим, суд переконаний, що виконання судового рішення є складовою судового процесу, а ефективне виконання судового рішення є обов`язковою, необхідною умовою для виконання державою приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в аспекті права на справедливий судовий розгляд та статті 1 Протоколу 1 до цієї Конвенції в аспекті права на мирне володіння своїм майном (адже судове рішення про стягнення грошових коштів підпадає під захист статті 1 Протоколу 1 Конвенції) суд має констатувати, що саме державою не створено ефективних засобів виконання судових рішень на час перебування України в умовах збройного конфлікту.

Саме державою не запроваджено на законодавчому рівні правових шляхів, що дозволяли б державному виконавцю виконати покладені на нього функції щодо своєчасного та ефективного виконання судових рішень, що є свідченням відсутності для стягувачів можливості бути впевненими в тому, що судові рішення, прийняті на їх користь будуть виконані у належний спосіб.

При цьому вирішення цієї проблеми не може здійснюватися у спосіб задоволення скарг на бездіяльність державного виконавця. Адже саме держава має надати виконавцю відповідні інструменти для ефективного виконання ним покладених на нього функцій. Вже протягом майже п`яти років поки триває військовий конфлікт на сході України, а частина територій залишається поза межами контролю органів державної влади України, держава не запровадила особливого режиму та засобів виконання рішень судів щодо боржників, що розташовані на неконтрольованій території та не здійснили перереєстрацію на контрольованій території.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення скарги лише з мотивів формальної констатації того факту, що боржникові належить частка у статутному фонді товариства, тільки лише за для того, щоб у заявника склалася уява про здійснений судовий контроль за виконанням прийнятого судом рішення.

При цьому, посилання стягувача на відсутність відповідей органу стягнення щодо звернення стягнення на частку не може бути прийнято судом як доказ бездіяльності державного виконавця, оскільки приписи Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про примусове виконання рішення суду надають право сторонам виконавчого провадження та його учасникам знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, як у спеціально визначений для прийому громадян час так і в інший час на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення. Проте, всупереч вказаних положень стягувач не скористався наданими йому чинним законодавством правами.

Крім цього, суд звертає увагу скаржника на те, що в силу вимог статей 74-76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За висновками суду, всупереч даних положень процесуального законодавства, при зверненні до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо невжиття заходів у виконавчому провадженні №53259137 зі звернення стягнення на корпоративні права боржника позивачем до справи не надано жодних доказів в підтвердження обставин викладених у скарзі окрім самих звернень позивача до ВДВС (зокрема,у справі відсутні додатки, які були додані до звернень, взагалі будь-які матеріали виконавчого провадження окрім постанови про відкриття виконавчого провадження та самого повідомлення).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги від 14.11.2019р. "DSM Nutritional Products Sp. z o.o", м.Мщонув, Польща на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ під час виконання рішення суду по справі №905/1155/15.

В судовому засіданні 26.12.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 26.12.2019р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України хвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина