ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Черкаси справа №925/1374/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В.

за участю представника позивача Мироненко І.В., адвокат за довіреністю

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал»

про стягнення 189645,57 грн,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія» звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал» про стягнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення зернових, зернобобових культур та продуктів їх переробки, або інших вантажів згідно з договором на транспортно-експедиційне обслуговування №061218-ТЕО від 06.12.2018 у розмірі 189645,57 грн, у тому числі: 98152,22 грн основного боргу, 35396,43 грн пені, 47419,04 грн штрафу, 3056,26 грн 3% річних, 5621,62 грн інфляційних та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2844,75 грн та вказано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу у сумі 35000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.11.2019 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, (висновки експертів і заяви свідків), що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

13.12.2019 позивач надіслав до суду заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення у справі, в якій за розрахунком позивача визначено, що загальна вартість за надання послуг з професійної правничої допомоги становить 35000,00 грн. На момент подання цієї заяви не можливо повно скласти розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розгляд справи по суті не розпочато, позивачем не отримано від відповідача відзив на позовну заяву та представник позивача не може попередньо встановити вичерпний перелік всіх необхідних дій для представництва позивача в справі. Окрім цього, неможливо встановити вартість витрат на відрядження представника позивача до м. Черкаси.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала суду від 25.11.2019 направлялась відповідачу за адресою його держаної реєстрації (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), та повернулись поштовим відділенням до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до пункту 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та судового засідання, участь свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія» (Експедитор позивач у справі), в особі директора Семенчук І.Г., що діє на підставі Статуту, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал» (Клієнт відповідач у справі), в особі директора Акименко О.В., що діє на підставі Статуту, було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №061218-ТЕО (далі договір, а.с. 22-27), за умовами якого Експедитор взяв на себе зобов`язання за плату та за рахунок Клієнта надавати послуги з організації перевезень зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки або інших вантажів зазначених Клієнтом залізничним транспортом, а також виконання інших дій, необхідних для виконання обов`язків за договором і погоджених з клієнтом.

Вартість (ціна) послуг за кожною заявкою клієнта визначається і фіксується сторонами у окремій додатковій угоді до договору, згідно з попередньо погодженими договірними тарифами, і вказується у рахунках (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пункту 3.2 договору оплата клієнтом здійснюється на рахунок експедитора у наступній пропорції: 70% у якості передоплати згідно з виставленим рахунком, 30% вартості, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання уповноваженими представниками обох сторін акту приймання-передачі наданих послуг за кількість фактично відправленого вантажу у пункт призначення.

Згідно з пунктом 4.1 договору порядок оплати послуг/робіт/витрат за даним договором здійснюється протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виставлення рахунку експедитором.

Згідно з пунктом 4.4 договору за результатами кожного перевезення сторони погоджують і підписують Акт виконаних робіт/наданих послуг. Не повернення Клієнтом спрямованого йому для підписання Акту виконаних робіт/наданих послуг або не надання письмових заперечень по ньому у 5 (п`яти) денний строк від дня одержання, визнається сторонами як згода Клієнта з Актом виконаних робіт/наданих послуг (підписання Акту виконаних робіт/наданих послуг Клієнтом без заперечень).

Відповідно до пункту 5.1 договору за прострочення у оплаті рахунків Експедитора за договором Клієнт додатково оплачує штрафні санкції пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення. Штрафні санкції за невиконання грошових зобов`язань нараховуються протягом не більше 1 (одного) року з моменту виникнення прострочення.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного їх завершення та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

28.01.2019 між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до договору (а.с. 28-29), відповідно до пункту 1 якої Клієнт доручив, а Експедитор зобов`язався згідно з заявками Клієнта виконати роботу з відвантаження, оформлення і доставки з пункту відправлення на станцію призначення залізничним транспортом вантаж - зерно кукурудзи у кількості 4 вагони-зерновози зі станції відправлення Шпола (422003) на станцію призначення Чорноморська експорт (для ТІС, 403002), Одеська залізниця, Чорноморська експорт (для ОПЗ, 424600), Одеська залізниця.

Додатковою угодою сторонами погоджено ціну комплексного транспортно-експедиційного обслуговування з перевезення вказаного вантажу у розмірі 642,00 грн за одну тону вантажу.

Пунктом 2 вказаної Додаткової угоди №2 сторони змінили пункт 3.2 договору та погодили порядок оплати послуг Експедитора, відповідно до якого Клієнт зобов`язаний оплатити 70% в якості передоплати по факту поставки вагонів в пункт навантаження, та 30% вартості протягом трьох банківських днів з дати оформлення залізничних накладних на партію вагонів. У пункті 3 Додаткової угоди №2 до договору сторони погодили, що у випадку не погашення простроченої заборгованості Клієнта більш, ніж 30 (тридцять) календарних днів, Експедитор має право окрім штрафних санкцій, передбачених пунктом 5.1. вищевказаного договору, застосувати додатковий штраф в розмірі 50% від простроченої заборгованості.

13.02.2019 відповідач на підставі договору надав позивачу заявку на відвантаження товару - кукурудзи у кількості 270 т (4 вагона) (а.с. 30).

14.02.2019 відповідач на підставі договору надав позивачу заявку на відвантаження товару - кукурудзи у кількості 340 т (5 вагонів) (а.с. 31).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з комплексного транспортно-експедиційного обслуговування по відвантаженню, оформленню і доставці вантажу відповідача, а саме 6 вагонів кукурудзи до станції відправлення Чорноморська експорт, що підтверджується:

актом виконаних робіт №226 від 15.02.2019 на товар вагою 202,24 тон на суму 129838,08 грн, у т.ч. ПДВ, що підписаний уповноваженими представниками сторін за договором (а.с. 32-33) та залізничною накладною №41578378 від 14.02.2019 (а.с. 34);

актом виконаних робіт №250 від 22.02.2019 на товар вагою 203,92 тони - на суму 130916,64 грн, у т.ч. ПДВ, що підписаний уповноваженими представниками сторін за договорому (а.с. 37-38) та залізничною накладною №41833559 від 21.02.2019 (а.с. 39).

Загальна вартість виконаних позивачем робіт за двома актами становить 260754,72 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт №226 від 15.02.2019 позивач надав відповідачу рахунок на оплату №229 від 15.02.2019 на суму 129838,08 грн (а.с. 42). Відповідач рахунок оплатив частково платежами: від 25.03.2019 платіжне доручення №346 на суму 30000,00 грн (а.с. 43); від 03.07.2019 платіжне доручення №1955 на суму 20000,00 грн (а.с. 44); 24.07.2019 платіжне доручення №2088 на суму 15000,00 грн (а.с. 45), разом - 65000,00 грн. Заборгованість, яка залишилася до сплати за цим рахунком 64838,08 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт №250 від 22.02.2019 позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №248 від 22.02.2019 на суму 130916,64 грн (а.с. 46). Відповідач рахунок оплатив частково платежами: 09.04.2019 платіжним дорученням №430 на суму 30000,00 грн (а.с. 47), 11.04.2019 платіжним дорученням №445 на суму 20000,00 грн (а.с. 48), 19.04.2019 платіжним дорученням №485 на суму 20000,00 грн (а.с. 49), 16.05.2019 платіжним дорученням №1764 на суму 15000,00 грн (а.с. 50), 27.05.2019 платіжним дорученням №1827 на суму 15916,64 грн (а.с. 51), разом - 100916,64 грн. Заборгованість, за вказаним рахунком становить 30000,00 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за актами виконаних робіт №226 від 15.02.2019 та №250 від 22.02.2019 становить 94838,08 грн.

Судом також встановлено, що відповідач повністю не оплатив послуги позивача за актом виконаних робіт №940 від 11.12.2018 на суму 362618,78 грн, (а.с. 58-59, надання послуг підтверджується залізничними накладними №43179472 від 08.12.2018 (а.с. 60), №43183821 від 09.12.2018 (а.с. 61), №43181007 від 08.12.2018 (а.с. 64), №43194356 від 10.12.2018 (а.с. 67); та актом виконаних робіт №1021 від 26.12.2018 на суму 154572,86 грн, в т.ч. ПДВ (а.с. 68-69, що підтверджується залізничною накладною №43232883 від 14.12.2018 (а.с. 70).

Загальний розмір вартості наданих послуг за актами виконаних робіт №940 від 11.12.2018 та №1021 від 26.12.2018 становить 517191,64 грн. Відповідно до зазначених актів виконаних робіт позивач направив відповідачу рахунки на оплату №857 від 06.12.2018 на суму 308326,50 грн (а.с. 73) та №870 від 10.12.2018 на суму 205551,00 грн (а.с. 74). Відповідач платіжними дорученнями від 12.12.2018 №1102 на суму 205551,00 грн (а.с. 75) та від 07.12.2018 №1086 на суму 306326,50 грн (а.с. 76), всього оплатив - 513877,50 грн. Залишок заборгованість за вказаними актами становить 3314,14 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за усіма актами виконаних робіт становить 98152,22 грн (94838,08 грн +3314,14 грн).

21.10.2019 на адресу відповідача позивач направив претензію №2110-1 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 98152,22 грн а також неустойку у розмірі 81300,63 грн у 10-ти денний строк з дня отримання цієї претензії та попереджено про звернення до суду у випадку невиконання вимоги (а.с. 53-54).

Вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Враховуючи те, що відповідачем зобов`язання за договором повністю не виконано, позивач звернувся до суду для примусового стягнення заборгованості, штрафних санкцій, процентів за користування грошовими коштами та суми інфляційного збільшення боргу.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Частиною 1 статті 174 Господарського Кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Частина 2 статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли взаємні зобов`язання на підставі укладеного між ними договору. За своєю правовою природою договір на транспортно-експедиційне обслуговування є змішаним та містить в собі елементи різних договорів, до яких у відповідних частинах застосовуються положення актів цивільного законодавства, які регулюють відповідні правовідносини. Відповідач, як клієнт за договором, користується послугами позивача, як експедитора, з організації перевезень зернових, зернобобових культур та продуктів їх переробки, або інших вантажів.

За приписами статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 931 Цивільного кодексу України вказано, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору позивачем були надані послуги з організації перевезення вантажу на замовлення відповідача. Доказами належного виконання позивачем умов договору є підписані відповідачем акти виконаних робіт та інші належні докази. Заперечень щодо якості наданих послуг відповідач суду не надав, що на переконання суду свідчить про якість наданих послуг та відсутність будь-яких претензій. Сторонами у договорі визначено, що Клієнт оплачує отримані послуги протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання уповноваженими представниками обох сторін акту приймання-передачі наданих послуг за кількість фактично відправленого вантажу. Проте, відповідач свої зобов`язання в частині оплати за надані послуги належним чином не виконав, заборгувавши позивачу 98152,22 грн.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідальність за прострочення оплати рахунків Експедитора передбачена договором у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення. Крім цього, сторони погодили, що у випадку не погашення простроченої заборгованості Клієнта більш, ніж 30 (тридцять) календарних днів, Експедитор має право застосувати додатковий штраф у розмірі 50% від простроченої заборгованості. Штрафні санкції за невиконання грошових зобов`язань нараховуються протягом не більше 1 (одного) року з моменту виникнення прострочення.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі наведених положень договору та закону позивач нараховував відповідачу 35396,43 грн пені (за Актом виконаних робіт №226 від 15.02.2019 у сумі 21915,79 за період з 20.02.2019 до 11.11.2019 з врахуванням часткової оплати та за Актом виконаних робіт №250 від 22.02.2019 у сумі 13480,64 грн за період з 27.02.2019 до 11.11.2019).

Також позивачем нараховано відповідачу на заборгованість за зазначеними Актами 47419,04 грн штрафу (що становить 50% від суми заборгованості 98152,22 грн), 3056,26 грн 3% річних та 5621,62 грн інфляційних за періоди аналогічні періодам нарахування пені та враховуючи часткові оплати відповідача (а.с. 56-57).

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Здійснивши перевірку правильності нарахування пені, суд встановив, що розрахунок виконано вірно.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Згідно з частиною 2 статті 20 Господарського Кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Позивачем обґрунтовано та належними доказами підтверджено, наявність порушень відповідачем зобов`язань за договором, водночас відповідач не спростував та не надав доказів, які б свідчили про належне виконання оплати вартості наданих позивачем послуг, отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія» про стягнення з відповідача 98152,22 грн заборгованості, 35396,43 грн пені, 47419,04 грн штрафу, 3056,26 грн 3% річних та 5621,62 грн інфляційних втрат є правомірними, доведені належними доказами, тому підлягають до повного задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача повністю у сумі 2844,68 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал» (вул.Низова, 65, м.Шпола, Черкаська область, 20602, ідентифікаційний код 37930325) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова транспортна компанія» (вул.Ділова, 5, корпус 10-А, м.Київ, 03150, ідентифікаційний код 41653568) 98152,22 грн основного боргу, 35396,43 грн пені, 47419,04 грн штрафу, 3056,26 грн 3% річних, 5 621,62 грн інфляційних та 2844,68 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписане 24.12.2019

Суддя О.І.Кучеренко