ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Справа № 911/1381/19

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Чорноморець Я. А. (адвокат - довіреність № 3798 від 10.12.2018 р.);

від відповідача: Шкардун М. В. (адвокат - довіреність № б/н від 08.07.2019 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Укртелеком, (01601, бул. Т. Шевченка, буд. 18, м. Київ)

в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства „Укртелеком, (01033, вул. Антоновича, 40, м. Київ)

до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, (07400, вул. Гагаріна, 18, м Бровари, Київська область)

про стягнення 797 851, 06 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ „Укртелеком в особі Київської міської філії ПАТ „Укртелеком звернулось в господарський суд Київської області із позовом до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про стягнення 797 851, 06 грн основної заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо відшкодування позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.06.2019 р. відкрито провадження у справі № 911/1381/19 за позовом Публічного акціонерного товариства „Укртелеком в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства „Укртелеком до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про стягнення 797 851, 06 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 17.07.2019 р.

17.07.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив № 01-12/5551 від 01.07.2019 р. на позовну заяву, у якому він просив суд відмовити в задоволенні позову повністю, у тому числі, у зв`язку із спливом позовної давності.

17.07.2019 р. за наслідками підготовчого судового засідання судом оголошено перерву до 31.07.2019 р

30.07.2019 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання № 17/10 від 30.07.2019 р. про відкладення розгляду справи, у якому він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням представника у відпустці.

30.07.2019 р. на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява № б/н від 30.07.2019 р., у якій він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

31.07.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 28.08.2019 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.08.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за участю представників учасників справи на 17.09.2019 р.

17.09.2019 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 09.10.2019 р.

23.09.2019 р. до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення у справі № 11/165 від 20.09.2019 р., що долучені судом до матеріалів справи.

09.10.2019 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 23.10.2019 р.

23.10.2019 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 13.11.2019 р.

13.11.2019 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

У процесі розгляду справи судом встановлено, що у період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. позивачем було надано відповідним категоріям споживачів телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на загальну суму 1 389 456, 54 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості Управління соціального захисту населення Броварської міської ради по витратах понесених ПАТ "Укртелеком" за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. станом на 01.11.2018 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.02.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.03.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.04.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.05.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.06.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.07.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.09.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.10.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.11.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.12.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.01.2016 р., розрахунками видатків позивача на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період з січня 2015 р. по грудень 2016 р., наявними у матеріалах справи.

На виконання вимог п.п. 10, 11 Постанови Кабінета Міністрів України "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" № 117 від 29.01.2003 р. позивачем направлялися на адресу відповідача листи № 82і250/58-307 від 07.08.2016 р., № 82і250/58-527 від 12.10.2016 р., № 82і250/58-580 від 16.11.2016 р., № 82і250/58-648 від 07.12.2016 р. № 82і250/58-55 від 18.01.2017 р., № 82і250/58-1104 від 16.10.2018 р. з відповідними розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг та актами звірки розрахунків для належного оформлення актів звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга".

Крім того, позивач протягом лютого - червня 2016 р. звертався до відповідача з листами № 82і250/8-19 від 04.02.2016 р., № 82і250/58-175 від 15.06.2016 р., № 82і250/58-252 від 30.06.2016 р., № 82і250/58-138 від 15.06.2016 р., у яких він просив відповідача надати роз`яснення щодо механізму відшкодування у 2016 р. структурними підрозділами з питань соціального захисту населення витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення; забезпечити прийнятття від позивача щомісячних звітів за формою "2-пільга" та провести звірку кількості пільговиків, які мають право на пільги з послуг зв`язку за категоріями; забезпечити щомісячне направлення позивачу достовірних списків осіб, які мають право на пільги, які включають всіх, без винятку осіб, яким законодавством передбачено право на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах відповідно.

У відповідь на лист позивача № 82/250і8-19 від 04.02.2016 р. відповідач у своєму листі № 01-12/1421 від 26.02.2016 р. повідомив його, що на даний час відповідач не може приймати акти звіряння розрахунків за надані населенню пільгові послуги зв`язку окремим категоріям населення та здійснити відшкодування заборгованості, яка склалась станом на 01.01.2016 р. і дані питання будуть вирішені після внесеня відповідних змін до Закону України "Про дежавний бюджет України на 2016 рік" щодо фінансового забезпечення компенсацій за пільги окремим категоріям населення.

У відповідь на лист позивача № 82і250/58-252 від 30.06.2016 р. відповідач у своєму листі № 01-12/4659 від 15.07.2016 р. повідомив його, що у зв`язку з набранням чинності з травня 2016 року поставнови Кабінета Міністрів України № 319 від 27.04.2016 р. "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" відповідач в кінці кожного місяця буде надавати організаціям-надавачам послуг список осіб, які мають право на пільгу з урахуванням середньомісячного доходу та список осіб, які мають право на пільгу без урахування доходу. Списки осіб, які мають право на пільгу з послуг зв`язку надаються для позивача незалежно від того користується пільговик субсидією чи ні.

У відповідь на лист позивача № 82і250/58-19 від 09.08.2016 р. відповідач у своєму листі № 01-12/5481 від 26.08.2016 р. повідомив його, що у зв`язку з тим, що Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" видатки на надання пільг на оплати з послуг зв`язку окремим категоріям громадян у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не передбачені, тому договір про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку та встановлення квартирних телефонів пільговим категоріям населення громадян за рахунок субвенцій з дежавного бюджету між позивачем та відповідачем не підписаний, а акт звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга" відповідач повертає без виконання.

У відповідь на лист позивача № 82і250/58-1104 від 16.10.2018 р. відповідач у своєму листі № 01-12/9637 від 22.11.2016 р. повідомив його, що у зв`язку з тим, що Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" видатки на надання пільг з оплати послуг зв`язку окремим категоріям громадян у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не були передбачені, тому в органі Державної казначейської служби зареєстрована та не відшкодована тільки прогнозована сума заборгованості станом на 01.01.2016 р. - 1 136 70, 60 грн. Крім того, відповідач повідомив позивача, що в бюджеті м. Бровари на 2016 р. видатки на відшкодування витрат за послуги зв`язку пільговим категоріям населення за рахунок коштів місцевого бюджету не були перкдбачені, а тому в 2016 р. договірних відносин між позивачем та відповідачем не було, відповідно у відповідача відстуні правові підстави проводити звірку за 2016 р. за надані пільги та підписувати акт звіряння розрахунків станом на 01.01.2017 р.

Крім того, станом на 01.01.2017 р. відповідачем було лише частково профінансовано відшкодовано позивачу вищевказані витрати, понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 718 272, 07 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості Управління соціального захисту населення Броварської міської ради по витратах понесених ПАТ "Укртелеком" за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. станом на 01.11.2018 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.02.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.03.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.04.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.05.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.06.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.07.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.09.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.10.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.11.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.12.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.01.2016 р., розрахунками видатків позивача на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період з січня 2015 р. по грудень 2016 р., відповідними виписками з банківського рахунку позивача, наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням телекомунікаційних послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про телекомунікації, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії виключно законами України визначаються:

мінімальний розмір заробітної плати;

мінімальний розмір пенсії за віком;

неоподатковуваний мінімум доходів громадян;

величина порогу індексації грошових доходів громадян;

пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України „Про телекомунікації телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

У положеннях п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст. 13, п. 18 ч. 1 ст. 14, п. 20 ч. 1 ст. 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; п. 18 ст. 61, п. 10 ст. 62, п. 17 ст. 63, п. 19 ст. 64 Закону України „Про жертви нацистських переслідувань; п. 11 ст. 20 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист; ч. 5 ст. 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України „Про охорону дитинства встановлені пільги з оплати за послуги зв`язку для окремих категорій осіб.

Згідно з ст. 2 Бюджетного кодексу України видатки бюджету це кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом.

Положеннями ст. 30 цього ж кодексу визначено, що видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов`язані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ст. 87 цього ж кодексу до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі на державні програми соціальної допомоги.

У відповідності до підпункту „б пункту 4 статті 89 цього ж кодексу до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема, державні програми соціального захисту.

За змістом статті 102 цього ж кодексу видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті „б пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256.

Пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п. 5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): зокрема, щодо пільг з послуг зв`язку.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29 січня 2003 року № 117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Згідно п. 3 Положення Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про осіб, які мають право на пільги та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою „1-пільга, в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Пунктом 11 Положення визначено, що уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою „ 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою „ 7-пільга; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою „ 3-пільга; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою „ 3-пільга; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами „ 4-пільга та „ 6-пільга.

З огляду на викладене, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян при цьому, такі зобов`язання виникають безпосередньо із вищевказаних законів України.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановленому законодавством порядку і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо відшкодування позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, не виконав і станом на 01.01.2017 р. його заборгованість перед позивачем по витратам, понесеним внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, складає 797 851, 06 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості Управління соціального захисту населення Броварської міської ради по витратах понесених ПАТ "Укртелеком" за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. станом на 01.11.2018 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.02.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.03.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.04.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.05.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.06.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.07.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.09.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.10.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.11.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.12.2015 р., актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.01.2016 р., розрахунками видатків позивача на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період з січня 2015 р. по грудень 2016 р., листами позивача № 82і250/58-307 від 07.08.2016 р., № 82і250/58-527 від 12.10.2016 р., № 82і250/58-580 від 16.11.2016 р., № 82і250/58-648 від 07.12.2016 р. № 82і250/58-55 від 18.01.2017 р., № 82і250/58-1104 від 16.10.2018 р. з відповідними розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг та актами звірки розрахунків для належного оформлення актів звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга", листами відповідача № 01-12/1421 від 26.02.2016 р., № 01-12/4659 від 15.07.2016 р., № 01-12/5481 від 26.08.2016 р., № 01-12/9637 від 22.11.2016 р., відповідними виписками з банківського рахунку позивача, наявними у матеріалах справи.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов щодо того, що між ним та позивачем не укладалось господарських договорів чи інших угод на компенсацію витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах та щодо відсутністі кошторисних призначень на 2016 р., внаслідок чого у відповідача немає фінансових зобов`язань перед позивачем та немає законних підстав для реєстрації зобов`язань в органах казначейства та їх виконань є необґрунтованими, оскільки за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання через відсутність у нього необхідних коштів.

Також, як було зазначено вище, відповідач у своєму відзиві № 01-12/5551 від 01.07.2019 р. на позовну заяву, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, у тому числі, у зв`язку із пропущенням позовної давності.

З приводу вказаної заяви відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1, 5 ст. 261 цього ж кодексу передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з ст. 264 цього ж кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у листопаді - грудні 2015 р. було надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на суми 63 096, 09 грн та 61 955, 73 грн відповідно, а обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах у вказані місяці виникли 15.01.2016 р. та 15.02.2016 р. відповідно. При цьому, відповідач у своєму листі № 01-12/9637 від 22.11.2018 р. повідомив позивача, що у зв`язку з тим, що Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" видатки на надання пільг з оплати послуг зв`язку окремим категоріям громадян у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не були передбачені, тому в органі Державної казначейської служби зареєстрована та не відшкодована тільки прогнозована сума заборгованості станом на 01.01.2016 рік - 113 670, 60 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна давність щодо вимоги позивача в частині відшкодування відповідачем витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за листопад-грудень 2015 р. на загальну суму 125 051, 82 грн не спливла (загальна 3 роки) через переривання позовної давності у зв`язку із визнанням відповідачем основної заборгованості у вказані місяці згідно із листом № 01-12/9637 від 22.11.2018 р., а тому позивач в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом свого права в частині вимог позивача щодо відшкодування відповідачем витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за листопад-грудень 2015 р.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи позивачем протягом січня - березня 2016 р. було надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на суми 61 250, 53 грн, 61 360, 76 грн та 61 114, 77 грн відповідно, а обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах у вказані місяці виникли 15.03.2016 р., 15.04.2016 р. та 15.05.2016 р. відповідно.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували переривання або зупинення перебігу позовної давності в частині вимог позовича щодо відшкодування відповідачем витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за січень-березнь 2016 р.

Докази, додані позивачем до позовної заяви при зверненні в суд і наявні у матеріалах справи, а саме листи відповідача № 01-12/1421 від 26.02.2016 р., № 01-12/4659 від 15.07.2016 р., № 01-12/5481 від 26.08.2016 р., № 01-12/9637 від 22.11.2018 р. не є належними та допустимими доказами, що підтверджують переривання перебігу позовної давності щодо вказаних вимог позивача до відповідача, оскільки з таких листів не вбачається визнання відповідачем наявної заборгованості за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах протягом січня - березня 2016 р.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 31.05.2019 р., суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині відшкодування витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з січня по березень 2016 р. заявлена зі спливом позовної давності (загальна 3 роки) та є такою, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, а в частині відшкодування витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з квітня по грудень 2016 р. позивач в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом свого права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 797 851, 06 грн основної заборгованості, з урахуванням спливу позовної давності у вищезазначені періоди, підлягають задоволенню частоково у розмірі 614 125, 00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, буд. 18; ідентифікаційний код 03193637) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18; ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, місто Київ, Голосіївський район, вулиця Антоновича, будинок 40; ідентифікаційний код 01189910) 614 125 (шістсот чотирнадцять тисяч сто двадцять п`ять) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості та судові витрати 9 211 (дев`ять тисяч двісті одинадцять) грн 88 (вісімдесят вісім) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

09 грудня 2019 р.