ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" грудня 2019 р. Cправа № 902/843/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Стафійчук І.С.,

За участю представників:

Позивача Обертюх Т.С., довіреність № 1.13-3349/2019 від 02.09.2019 (присутня до виходу суду з нарадчої кімнати);

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

до: громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 10463,7 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до громадянина ОСОБА_1 про стягнення 10463,70 грн. заборгованості за спожиту електроенергію.

Суд, у відповідності до вимог ч.ч. 6, 7 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, 07.10.2019 звернувся до Жмеринської міської ради з запитом № 902/843/19/1359/19 про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані про ОСОБА_1 , у строки, визначені ч. 7 ст. 176 ГПК України.

17.10.2019 до суду від Жмеринської міської ради надійшла відповідь від 11.10.2019, в якій зазначено, що згідно картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 22.10.2019 відкрито провадження у справі № 902/843/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.11.2019.

06.11.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в якому зазначено, що в зв`язку з хворобою відповідач не може прибути в засідання 07.11.2019, до клопотання додано медичну довідку.

Ухвалою від 07.11.2019 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження на 27.11.2019, в зв`язку з неявкою представників сторін.

26.11.2019 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення судового розгляду справи, яке мотивоване наданням часу для мирного врегулювання спору.

Ухвалою від 27.11.2019 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження на 12.12.2019, з підстав викладених у відповідній ухвалі.

Ухвалою від 12.12.2019 відкладено розгляд справи на 20.12.2019 з підстав викладених у відповідній ухвалі.

На визначену судом дату з`явився представник позивача, яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити їх.

Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в зв`язку з відсутністю представників сторін після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.12.2019 судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідач - Фізична особа підприємець Ільченко Олександр Олександрович був діючим споживачем електричної енергії та отримував послуги з постачання електричної енергії від ПАТ «Вінницяобленерго» (як постачальника за регульованим тарифом) за договором № ЖМ-760900 від 03.12.2012. На виконання п. 2 та п.4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Фізична особа підприємець Ільченко Олександр Олександрович 01.01.2019 приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Енера Вінниця» шляхом підписання Заяви-приєднання. Заявою-приєднання було визначено перелік точок комерційного обліку відповідача.

Публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, які мають право на універсальну послугу викладені ТОВ «Енера Вінниця» на офіційному веб-сайті.

Умовами вказаного Договору передбачено, що позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 6.1 та пп. 6.8 п. 6 розділу XII Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме ПАТ Вінницяобленерго.

Позов ґрунтується на тому, що за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та особовим рахунком № 760900 у січні-травні 2019р. Фізичною особою підприємцем Ільченко Олександр Олександрович було спожито 3418 кВт/год електричної енергії загальною вартістю 10463,70 грн. у т.ч. ПДВ.

Факт споживання відповідачем 3418 кВт/год електричної енергії загальною вартістю 10463,70 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи Актами прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії з січня по травень 2019 (а.с. 24-28).

З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем відповідачу направлено попередження про припинення (обмеження) електропостачання від 19.04.2019р. з вимогою оплатити заборгованості за спожиту електричну енергію.

Також, 23.07.2019 р. позивачем направлено відповідачу претензію № 1.13-2399 щодо оплати заборгованості за спожиту електричну енергію та попереджено, що у разі невиконання вимоги, Товариство буде змушене звернутися до Господарського суду за захистом свого порушеного права.

Станом на момент подання позову відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 10 463,70 грн. не оплатив, на претензію не відреагував, що стало підставою звернення позивача до суду з позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 13.05.2019 діяльність Ільченко Олександра Олександровича, як Фізичної особи - підприємця є припиненою.

Разом з тим, з огляду на положення ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що» припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язав пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, оскільки основне зобов`язання за Договором надання послуг не припинилося.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року у справі № 6-125цс13 передбачено, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа-підприємець відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

До таких же висновків дійшла і Велика палата Верховного суду в постанові від 05.06.2018 по справа № 338/180/17. Зокрема в цій же постанові Велика палата Верховного суду дійшла висновку, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

При цьому, в силу положень ч. 1 ст. 20 ГПК України, даний спір є підсудним саме господарському суду, що крім іншого підтверджується і судовою практикою, а саме постановою Великої палати Верховного суду від 05.06.2018 по справі № 338/180/17.

Позивач здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429), починаючи з 01.01.2019 року.

Абзацом 4 пункту 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13 квітня 2017 року (надалі - Закон) визначено, що електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, упродовж двох років з 1 січня 2019 року, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.

Постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що формуються ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг (ч. З ст. 63 Закону).

Частиною 1 ст.275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого Договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У абзаці 5 ч. 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону чітко визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Частиною 1 статті 63 ЗУ Про ринок електричної енергії передбачено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Пунктом 47 ст.1 передбачено, що непобутовий споживач - фізична особа - підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання.

ФОП Ільченко О.О. було підписано Заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, з 01.01.2019 р., опублікованого на веб-сайті позивача (http://vin.enei-a.iia/contracts offers_business) та здійснював споживання електричної енергії.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику, споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Згідно пункту 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. ПРРЕЕ).

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п. 4.19. ПРРЕЕ).

На підставі вищезазначених норм законодавства, TOB «Енера Вінниця» було виписано відповідачу та отримано представником останнього, Акти прийняття-передавання товарної продукції -електричної енергії у січні-травні 2019р., а саме: № ЖМ-760900/25856/1 від 31.01.2019; № ЖМ-760900/66438/1 від 28.02.2019; № ЖМ-760900/111466/1 від 29.03.2019; № ЖМ-760900/145479/1 від 25.04.2019 та № ЖМ-760900/188559/1 від 29.05.2019, всі акти крім останнього підписані відповідачем.

Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п. 4.21. ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 5.8 Публічного Договору оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем, у строки визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання його Споживачем.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті спожитої електричної енергії не виконав, за таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 10463,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язання в сумі 10463,70 грн. не надав та доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленій позивачем сумі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі..

2. Стягнути з громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, код ЄДРПОУ - 41835359) 10463,70 грн - заборгованості за спожиту електроенергію та 1921,00 грн. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 26 грудня 2019 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1