РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.12.2019Справа № 910/14635/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофсталь" (01030, м. Київ, вул. Ярославів вал/Івана Франка, буд. 11/1; ідентифікаційний код 41151399)

про стягнення 86 413, 99 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофсталь", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 86 413, 99 грн за договором від 04.03.2019 № 175/13.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов вказаного вище договору ним було здійснено попередню оплату на рахунок відповідача в розмірі 198 796, 80 грн.

Однак, у зв`язку з тим, що відповідач здійснив поставку товару лише на суму 112 382, 81 грн у останнього існує заборгованість перед позивач в розмірі суми, на яку товару поставлено не було - 86 413, 99 грн, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 25.10.2019, якою відповідачу встановлювався п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву направлялася поштовим повідомленням № 247 на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 01030, м. Київ, вул. Ярославів вал/Івана Франка, буд. 11/1.

Вказане поштове повідомлення було отримано представником відповідача за довіреністю 05.11.2019, однак відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття та розгляд справи № 910/14635/19 за правилами спрощеного провадження - належним чином та враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпрофсталь" (постачальник) укладено договір № 175/13 згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 1.2. договору закріплено, що постачальник зобов`язується поставити металопрокат за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Специфікацією № 1 до договору № 175/13 від 04.03.2019 закріплено перелік товару (квадрат 40 ст. 3 - 3,100 т., швелер 30 ст. 3 - 3, 200 т., кутик 125х125х8 ст. 3 - 1, 420 т., кутик 125х80х10 ст.3 - 0, 740 т., кутик 2580х160х16 ст.3 - 0,110 т.) та ціну договору, яка становить 198 796, 80 грн, у тому числі податок на додану вартість 20% - 33 132, 80 грн.

Відповідно до п. 3.1. вартість договору, відповідно до специфікації № 1 становить 198 796, 80 грн, у тому числі податок на додану вартість 20% - 33 132, 80 грн.

Товар, який поставляється відповідно до умов договору сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України (п. 4.1. договору).

Покупець здійснює 100 % передоплату вартості товару (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.4. договору при поставці партії товару постачальник надає сертифікат якості товару, рахунок фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортні документи.

Згідно п. 5.1. договору поставка товару здійснюється одноразово протягом п`яти календарних днів після передоплати.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Позивач у своєму позові зазначає, що ним на виконання умов договору було сплачено відповідачу кошти у розмірі 198 796, 80 грн.

14.03.2019 відповідно до видаткової накладної № УК-0000202 відповідачем була здійснена поставка товару на суму 112 382, 81 грн.

Відтак позивач вказує, що з огляду на те, що товар було поставлено на меншу суму, то сума недопоставленого товару становить 86 413, 99 грн, а тому відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та не поставив товар у повному обсязі, чим порушив умови договору.

У зв`язку з невиконанням вимог договору позивач звертався до відповідача із вимогою № 18/6647 від 06.09.2019 про перерахування у термін семи банківських днів з моменту отримання вимоги грошових коштів у розмірі 86 413, 99 грн, які є сумою попередньої оплати, яка була здійснена позивачем на виконання умов договору.

Позивач зазначає, що відповідач вказану вимогу отримав проте залишив її без відповіді, а відтак станом на дату звернення до суду з позовною заявою кошти в розмірі 86 413, 99 грн позивачу не повернуті, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 175/13 від 04.03.2019 суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач на виконання умов договору, а саме, п. 4.2. договору згідно наданої відповідачем рахунку-фактури № УК-0000881 від 20.02.2019 здійснив 100% передоплату товару за договором № 175/13 від 04.03.2019 в розмірі 198 796, 80 грн.

Факт сплати позивачем коштів в розмірі 198 796, 80 грн підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 4608 від 06.03.2019 на суму 198 796, 80 грн із зазначенням призначення платежу: "переплата за квадрат; зг. дог. № 175/13 від 04.03.2019; зг. рах. № УК-0000881 від 20.02.2019; Тендер не передбачено, у т.ч. ПДВ (20%) 33 132 ,80 грн".

Натомість, 14.03.2019 відповідач згідно видаткової накладної № УК-0000202 від 14.03.2019 здійснив поставку товару, а саме: квадрат 40 ст. 3 - 1, 960 т., швелер 30 ст. 3 - 1,940 т., уголок 125х125х8 ст. 3 - 1, 050 т.

При цьому суд звертає увагу сторін, що специфікацією № 1 до договору № 175/13 від 04.03.2019 закріплено наступний перелік товару: квадрат 40 ст. 3 - 3,100 т., швелер 30 ст. 3 - 3, 200 т., кутик 125х125х8 ст. 3 - 1, 420 т., кутик 125х80х10 ст.3 - 0, 740 т., кутик 2580х160х16 ст.3 - 0,110 т. загальною вартістю 198 796, 80 грн.

Відтак, з огляду на викладене вище, враховуючи погоджений між сторонами специфікацією № 1 перелік товару, його асортимент та кількість, судом встановлено, що відповідач всупереч п. 5.1. договору, яким закріплено, що поставка здійснюється одноразово протягом 5-ти календарних днів здійснив поставку товару не в повному об`ємі та на загальну суму - 112 382, 81 грн, що становить на 86 413, 99 грн менше від ціни договору.

Також суд вважає за доцільне вказати, що додана до позовної заяви видаткова накладна № УК-0000202 від 14.03.2019 не містить підпису отримувача (позивача), однак враховуючи, що позивач у своїй позовній заяві не заперечує факт отримання товару на суму 112 382, 81 грн, суд дійшов висновку, що товар згідно вказаної вище видаткової накладної було належним чином отримано позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 5.1. договору поставка товару здійснюється одноразово протягом п`яти календарних днів після передоплати.

Суд вказує, що як вбачається із матеріалів справи, зокрема, платіжного доручення № 4608 від 06.03.2019, позивачем було здійснено 06.03.2019 передоплату в розмірі 198 796, 80 грн, відтак, враховуючи дату здійснення позивачем оплати за товар та п. 5.1. договору, відповідач повинен був здійснити поставку товару до 11.03.2019 (включно).

Проте, як вбачається із дати видаткової накладної № УК-0000202 та про що стверджує позивач, поставку товару не в повному об`ємі, а саме, на суму 112 382, 81 грн відповідачем було здійснено 14.03.2019.

Крім того, судом також встановлено, що позивач у зв`язку з отриманням товару в кількості та вартістю, яка не відповідає умовам договору № 175/13 від 04.03.2019 в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України звертався до відповідача з вимогою № 18/6647 від 06.09.2019 повернути суму попередньої оплати в розмірі 86 413, 99 грн протягом семи банківських днів з моменту отримання вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога була отримана відповідачем 17.09.2019 представником за довіреністю, однак, кошти в розмірі 86 413, 99 грн повернуто не було.

За змістом положень ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, враховуючи викладене вище, оскільки, відповідач не надав суду жодних доказів виконання ним своїх обов`язків за договором належним чином або ж доказів повернення позивачу попередньої оплати в розмірі 86 413, 99 грн та відповідно не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 175/13 від 04.03.2019 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 86 413 ,99 грн підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофсталь" (01030, м. Київ, вул. Ярославів вал/Івана Франка, буд. 11/1; ідентифікаційний код 41151399) на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) суму заборгованості з основного боргу в розмірі 86 413 (вісімдесят шість тисяч чотириста тринадцять) грн. 99 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 26.12.2019

Суддя Д.О. Баранов