РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2019Справа № 910/12071/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв"

до Головного управління юстиції у Київській області

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кошляк М.І.

Представники учасників справи:

від позивача Джирма А.В. (адвокат);

від відповідача не з`явились.

В судовому засіданні 17.12.2019 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено 24.12.2019 року.

СУТЬ СПОРУ:

04 вересня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (позивач) надійшла позовна заява № 13/034-19 від 30.08.2019 року до Головного управління юстиції у Київській області (відповідач) про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № С/385-18 від 12.11.2018 року в сумі 55 188,45 грн., з них: основного боргу - 47 589,84 грн. (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 84 копійки), пені - 4841,13 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок одна гривня 13 копійок), 3% річних - 825,33 грн. (вісімсот двадцять п`ять гривень 33 копійки) та інфляційних збитків - 1932,15 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять дві гривні 15 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № С/385-18 від 12.11.2018 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив оплату вартості поставленого йому позивачем природного газу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2019 року у справі № 910/12071/19 позовну заяву № 13/034-19 від 30.08.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" до Головного управління юстиції у Київській області про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" за юридичною адресою: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, офіс 15, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 596 ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2019 року у справі № 910/12071/19 вручено уповноваженому представнику позивача - 11.09.2019 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 16.09.2019 року (включно).

18.09.2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" надійшла заява № 24/060-19 від 16.09.2019 року "Про усунення недоліків" (вказана заява направлена засобами поштового зв`язку 16.09.2019 року, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на відповідному конверті, тобто подана до суду у встановлений строк).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12071/19, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено Головному управлінню юстиції у Київській області за адресою: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15), яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 190 ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 року у справі № 910/12071/19 вручено уповноваженому представнику відповідача - 24.09.2019 року.

Відтак, строк для надання відзиву на позовну заяву до 09.10.2019 року (включно).

10.10.2019 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження фактичних об`ємів поставленого природного газу відповідачу, оскільки акти прийому-передачі газу не підписувалися. Вказаний відзив на позовну заяву направлений засобами поштового зв`язку 08.10.2019 року, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на відповідному конверті, тобто поданий до суду у встановлений на його подання строк.

17.10.2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив стосовно доводів відповідача, оскільки викладені у відзиві на позовну заяву доводи не спростовують пояснення позивача та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 року ухвалено розгляд справи № 910/12071/19 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 19.11.2019 року, задоволено клопотання № 21/036-19 від 15.10.2019 року про витребування доказів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", витребувано у Акціонерного товариства "Київоблгаз" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" інформацію стосовно об`ємів розподіленого природного газу з ресурсу ТОВ "Енергорезерв" споживачу - Головному територіальному управлінню юстиції в Київській області у грудні 2018 року за ЕІС-кодом - 56XS0000YDDP7001.

31.10.2019 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Київоблгаз" надійшла відповідь на витребувану судом інформацію № 81014-сп-16664-2019 від 30.10.2019 року, в якій останній повідомляє, що об`єм розподіленого природного газу з ресурсу ТОВ "Енергорезерв" для споживача - Головного територіального управління юстиції в Київській області у грудні 2018 року за ЕІС-кодом - 56XS0000YDDP7001 склав 3368 куб.м.

13.11.2019 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшли пояснення № 1001вих-19-5451 від 12.11.2019 року, в яких товариство повідомляє, що у грудні 2018 року для споживача - Головного територіального управління юстиції в Київській області було підтверджено місячні номінації/реномінації замовнику послуг транспортування ТОВ "Енергорезерв" в обсязі 7,000 тис.куб.м, який був використаний Головним територіальним управлінням юстиції в Київській області за ЕІС-кодом - 56XS0000YDDP7001 в обсязі 3,368 тис.куб.м.

В судовому засіданні 19.11.2019 року судом оголошувалася перерва.

25.11.2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява № 17/11-02 від 21.11.2019 року «Про зменшення позовних вимог», відповідно до якої позивач зменшив позовні вимоги на 7598,61 грн. та просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 47 589,84 грн., відтак, новою ціною позову з якої вирішується спір є 47 589,84 грн. Крім того, у вказаній заяві позивач зазначив, що в процесі розгляду справи позивачем виявлено помилку в номері договору, за яким у відповідача існує заборгованість та яким позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, заборгованість у відповідача перед позивачем виникла за договором № С/384-18 від 12.11.2018 року.

В судовому засіданні 17.12.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 17.12.2019 року не з`явився. При цьому, 16.12.2019 року через відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (надалі - позивач, постачальник) та Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області (надалі - відповідач, споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № С/384-18 (надалі - договір), постачальник зобов`язується постачати природний газ (код 09120000-6 за ДК 021:2015) споживачеві в обсягах (об`ємах) і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, постачальник на визначений цим договором період забезпечує постачання природного газу в пункти призначення: Іванківський РВ ДРАЦС/МВ ДВС/Районна ДНК; місце поставки: 07201, Київська область, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 26; в обсягах (об`ємах), підтверджених оператором ГРМ; загальний обсяг природного газу, який повинен бути поставлений відповідно до умов цього договору, складає 7,500 тис.куб.м.

В п. 2.5. договору визначено, що фактичний обсяг (об`єм) розподіленого природного газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, підтверджується підписаним між споживачем та оператором ГРМ актом надання послуг.

За умовами п. 2.7.1. договору, споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірних акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Згідно з п.п. 4.1., 4.2 договору, ціна договору становить 105 975,00 грн. Ціна газу становить 14 130,00 грн. з ПДВ за 1000 куб.м.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що розрахунок за поставлений (спожитий) природний газ здійснюється споживачем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання актів приймання-передачі природного газу.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та укладається на строк до 31.12.2018 року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1. договору).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ним на виконання умов договору № С/384-18 від 12.11.2018 року передано, а відповідачем прийнято природний газ в обсязі 3,368 тис.куб.м. на загальну суму 47 589,84 грн., у зв`язку з чим 08.01.2019 року позивачем на електронну пошту відповідача було направлено на підписання акт приймання-передачі природного газу за грудень 2018 року, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти позивача, скріпленою електронним цифровим підписом.

Втім, відповідач вказаний акт приймання-передачі природного газу не підписав, мотивованої відмови від підписання такого акту не надав.

Факт споживання відповідачем у грудні 2018 року з ресурсу ТОВ "Енергорезерв" природного газу за ЕІС-кодом - 56XS0000YDDP7001 в обсязі 3,368 тис.куб.м. підтверджується інформацією № 81014-сп-16664-2019 від 30.10.2019 року Акціонерного товариства "Київоблгаз" та поясненнями № 1001вих-19-5451 від 12.11.2019 року Акціонерного товариства "Укртрансгаз", наданою на вимогу ухвали суду.

Судом встановлено, що внаслідок неоплати відповідачем переданого природного газу позивач звернувся до відповідача з вимогою № 29/037-19 від 04.06.2019 року про сплату заборгованості за природний газ в сумі 47 589,84 грн. протягом семи днів з моменту отримання даної вимоги. Факт направлення вказаної вимоги підтверджується фіскальним чеком від 04.06.2019 року, накладною № 969 та описом вкладення у цінний лист від 04.06.2019 року. Втім, відповідач залишив вказану вимогу без відповіді та задоволення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення п. 4.5. договору строк оплати переданого позивачем природного газу є таким, що настав.

Наявність, обсяг заборгованості у розмірі 47 589,84 грн. (3,368 тис.куб.м. (обсяг спожитого природного газу у грудні 2018 року) х 14 130,00 грн. (вартість газу за 1000 куб.м.) = 47 589,84 грн.) та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що право позивача на отримання грошових коштів за природний газ підлягає реалізації і захисту, оскільки укладений між сторонами договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу приписів статей 204, 629 Цивільного кодексу України, породжує для його сторін відповідні права та обов`язки.

При цьому за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати за переданий та спожитий відповідачем природний газ, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з його оплати настав, а наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач доказів сплати боргу станом на день розгляду справи суду не надав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 47 589,84 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо повернення позивачу сплаченого судового збору при поданні позовної заяви, у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв`язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Загальна сума ціни позову, з урахування поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог, становить - 47 589,84 грн.

Тобто, сума судового збору за позовними вимогами у зв`язку із їх зменшенням становить - 1921,00 грн.

За розгляд позовних вимог позивач сплатив судовий збір у мінімальному розмірі - 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4287 від 19.06.2019 року.

Враховуючи викладене, підстави для повернення судового збору, у зв`язку із зменшенням позовних вимог, відсутні.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління юстиції у Київській області (ідентифікаційний код 34481907, адреса: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (ідентифікаційний код 36860996, адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137) грошові кошти: основного боргу - 47 589,84 грн. (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 84 копійки) та судовий збір - 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.12.2019р.

Суддя О.В. Котков