СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. Справа № 910/5605/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Дучал Н.М. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від заявника: не прибув,

від позивача: Новікова В.Р., адвокат за дов.,

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Київські електромережі", м.Київ за вх. №3540 Д/1 на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.19 (повний текст складено 06.11.2019, суддя Левшина Я.О.) у справі № 910/5605/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКМ Трейдинг", м. Дніпро,

до Акціонерного товариства "Київенерго", м. Курахове, Донецька область,

про стягнення 19 031, 04 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.07.2019 по справі №910/5605/19 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКМ Трейдинг», м.Дніпро до Акціонерного товариства «Київенерго», м. Курахове, Донецька область про стягнення 19 031, 04 грн.

16.08.2019 на виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області був виданий відповідний наказ.

22.10.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг», м.Дніпро надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій останній просить витребувати копію Підсумкового (завершального) розподільного балансу ПАТ «Київенерго», що реорганізовується шляхом виділу ПрАТ ДТЕК «Київські електромережі» станом на 28.02.2018; замінити назву Акціонерного товариства «Київенерго» на Акціонерне товариство «К.Енерго»; замінити в господарській справі №905/5605/19 (ВП №60164009) боржника Акціонерне товариство «Київенерго» на двох боржників Акціонерне товариство « К.Енерго», як основного боржника, щодо виконання рішення господарського суду Донецької області №910/5605/19 від 26.07.2019 про стягнення з Акціонерного товариства «Київенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг» основного боргу у сумі 19031,04грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн. і Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», як субсидіарного боржника щодо виконання рішення господарського суду Донецької області №910/5605/19 від 26.07.2019 про стягнення з Акціонерного товариства «Київенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг» основного боргу у сумі 19031,04грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області у справі № 910/5605/19 від 04.11.2019 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг», м. Дніпро про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг», м. Дніпро до Акціонерного товариства «Київенерго», м.Курахове, Донецька область про стягнення 19031,04грн. задоволено.

Змінено боржника у виконавчому провадженні №60164009 у справі №910/5605/19 Акціонерне товариство « Київенерго» на двох боржників Акціонерне товариство «К.Енерго» (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34, ) як основного боржника та Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі » (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 20; ), як субсидіарного боржника.

Ухвала обґрунтована, зокрема, правовою позицією, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду при розгляді справи № 905/1956/15.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК «Київські електромережі» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.2019 р. у справі № 910/5605/19 про задоволення заяви ТОВ «ЛКМ Трейдинг» та постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви ТОВ «ЛКМ Трейдинг» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/5605/19.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що на дату відкриття провадження у справі № 910/5605/19, яке відбулося 10.06.2019 р. виділ ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі», вже відбувся, однак ТОВ «ЛКМ Трейдинг» не залучало ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» до участі у справі. Наполягає, що заборгованість за договором не передавалося до ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі».

У справі № 905/1956/15 , що розглянута Великою Палатою Верховного Суду і на яку послався суд першої інстанції, мало місце правонаступництво за розподільчим балансом і заміна одного боржника на двох відбулася у контексті залучення основного, а не субсидіарного боржника, що не можна ототожнювати як аналогічну зі справою №910/5605/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК «Київські електромережі» на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.2019 у справі № 910/5605/19 та призначено розгляд справи на 20.12.2019 р.

В судове засідання з`явився представник заявника апеляційної скарги, який підтримав свої вимоги.

Інші представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

Стаття 269 ГПК України встановлює, що Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до приписів ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. (ст.271 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін які з`явилися у судове засідання, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 30.07.2019 по справі №910/5605/19 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг», м.Дніпро до Акціонерного товариства «Київенерго», м. Курахове, Донецька область про стягнення 19031,04грн.

16.08.2019 на виконання зазначеного рішення господарським судом був виданий відповідний наказ.

22.10.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг», м.Дніпро надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій останній просить витребувати копію Підсумкового (завершального) розподільного балансу ПАТ «Київенерго», що реорганізовується шляхом виділу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» станом на 28.02.2018; замінити назву Акціонерного товариства «Київенерго» на Акціонерне товариство «К.Енерго»; замінити в господарській справі №905/5605/19 (ВП №60164009) боржника Акціонерне товариство «Київенерго» на двох боржників: Акціонерне товариство «К.Енерго », як основного боржника щодо виконання рішення господарського суду Донецької області №910/5605/19 від 26.07.2019 про стягнення з Акціонерного товариства «Київенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг» основного боргу у сумі 19031,04грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн. і Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», як субсидіарного боржника щодо виконання рішення господарського суду Донецької області №910/5605/19 від 26.07.2019 про стягнення з Акціонерного товариства «Київенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг» основного боргу у сумі 19031,04грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 1921,00грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області у справі № 910/5605/19 від 04.11.2019 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг», м.Дніпро про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг», м. Дніпро до Акціонерного товариства «Київенерго», м.Курахове, Донецька область про стягнення 19031,04грн. задоволено.

Змінено боржника у виконавчому провадженні №60164009 у справі №910/5605/19 Акціонерне товариство «Київенерго» на двох боржників Акціонерне товариство «К.Енерго» (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34, ) як основного боржника та Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 20; ) як субсидіарного боржника.

Ухвала обґрунтована наявністю підстав для задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Проте судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до статті 1 Закону «Про виконавче провадження» (в подальшому Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Матківська проти України» (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої та другої статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

З огляду на наведене, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до приписів ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. (ст.520 ЦК України)

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, виходячи зі змісту наведеної вище норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Разом з тим процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони.

При цьому процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріального правовідношення може вступити інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цього правовідношення і не вибуває.

Відповідно до частини третьої статті 109 ЦК України юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

Статтею 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.

При цьому у таких випадках не підлягають застосуванню положення частини другої статті 619 ЦК України (до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність). Ці положення підлягають застосуванню до інших обставин, а саме коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.

Водночас якщо кредитор - стягувач у виконавчому провадженні отримає задоволення своїх вимог повністю або частково за рахунок субсидіарного боржника, то субсидіарний боржник має право пред`явити до основного боржника регресну вимогу (абзац другий частини четвертої статті 619 ЦК України).

Разом з тим у випадку вибуття субсидіарного боржника - сторони у виконавчому провадженні внаслідок його заміни на основного боржника після набуття законної сили рішенням суду, яким з субсидіарного боржника стягнуто борг, переданий ним правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу, така заміна може бути спрямована на ухилення субсидіарного боржника від виконання рішення суду або вчинення дій, які б ускладнювали його виконання.

Так, невиконання основним боржником у процесі виконавчого провадження судового рішення внаслідок, наприклад, недостатності коштів у такого боржника, ускладнить реалізацію кредитором права на задоволення своєї вимоги від субсидіарного боржника, який у випадку його заміни на основного боржника вибуде з виконавчого провадження. При цьому кредитор не може звернутися до субсидіарного боржника з окремим позовом, оскільки є чинне рішення, яким саме з нього вже стягнуто борг у спірних правовідносинах і повторне звернення до суду унеможливлено в силу приписів пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, якою унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

За обставинами цієї справи для встановлення факту правонаступництва визначальним чинником стає перехід до нової юридичної особи, як правонаступника за розподільчим балансом частини майна, в тому числі й зобов`язань боржника щодо сплати заборгованості, стягнутої рішенням Господарського суду Донецької області від 30.07.2019 р. року у справі № 905/5605/15.

З матеріалів справи вбачається, що за розподільчим балансом зобов`язання основного боржника АТ «Київенерго» щодо сплати заборгованості, стягнутої рішенням господарського суду Донецької області від 30.07.2019 р. у справі № 905/5605/19 не передавалася.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що державна реєстрація Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» проведена 16.02.2018 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, номер запису 1 040840. В той час, як відкриття провадження у справі № 910/5605/19 відбулося 10.06.2019 р., а рішення по справі прийнято 30.07.2019 р. При цьому Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» до розгляду справи не залучалося. З зазначеним клопотанням сторони по справі до суду першої інстанції не зверталися.

Судова колегія зазначає, що відповідно до п.2.3 Статут ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі», Товариство є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу ХУП Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі також Закон № 1219 - УШ).

Як зазначено у п.4.2. Статуту, предметом діяльності Товариства є, в тому числі, розподілення (передача (розподіл) місцевими ( локальними) електричними мережами) електричної енергії, що також відображено в ЄДРПОУ, де в розділі «Види діяльності» Товариства зазначено Код КВЕД 35.13 Розподілення електроенергії (основний). Тобто Товариство є оператором системи розподілу електричної енергії, в розумінні частини п`ятдесят шість ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Частиною 13 розділу ХУП «Перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено повний перелік зобов`язань, які передаються разі відокремлення оператора системи розподілу та переданню йому частини прав та обов`язків:

-пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії та при користування електричною енергією;

-за укладеними договорами про приєднання до електричних мереж;

-за укладеними договорами спільного використання технологічних електричних мереж;

-за договорами, укладеними з державним підприємством, що провадить діяльність з оптового постачання електричної енергії, судовими рішеннями, прийнятими у справах щодо цього підприємства

-за кредитними договорами, договорами застави, поруки, обумовленими провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами

-за зобов`язаннями, пов`язаними з купівлею-продажом, ремонтом, будівництвом та іншими операціями з майном, яке забезпечує діяльність оператора системи розподілу

-за зобов`язаннями, пов`язаними з емісією, володінням цінними паперами та іншими зобов`язаннями, пов`язаними з власними або придбаними цінними паперами.

Рішенням загальних зборів акціонерів ПРАТ « ДТЕК Київські електромережі» від 29.11.2018 р. № 1/2018 (п.2.1) погоджено підсумковий ( завершальний) розподільчий баланс між Товариством та ПАТ «Київенерго» станом на 28.02.2018 р. з метою врахування змін у складі ( вибуття та набуття) загальної вартості майна, змін у складі та структурі майнових прав та обов`язків ( зобов`язань), що виникли в результаті здійснення ПАТ «Київенерго» діяльності з розподілу та постачання електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та які відображено в обліку у відповідності до п.п.2.7, 2.8. Протоколу № 4/2017 позачергових загальних зборів ПАТ «Київенерго» від 22.12.2017 р.

Як зазначалося вище, доказів, що зобов`язання які пов`язані з виконанням рішення господарського суду Донецької області по справі № 910/5605/19 не було передано ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі».

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні № 60164009 у справі № 910/ 5605/19 на двох боржників не підтверджується матеріалами справи.

Що стосується, посилання суду першої інстанції на правову позицію Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи № 905/1956/15, то судова колегія погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що обставини справи №905/1956/15 та обставини справи № 910/5605/19 не є однаковими.

Так, при розгляді справи № 905/1956/15 вирішувалося питання про заміну боржника у виконавчому провадженні у зв`язку із виділом із основного боржника підприємства, якому за розподільчим балансом була передана заборгованість, яка виникла у зв`язку з обов`язком виконати рішення суду, яке на час виділу вже набуло законної сили. При цьому, основний боржник по справі № 905/1956/15 за наслідками заміни боржника у виконавчому провадженні набув статусу субсидіарного.

В даному випадку, заборгованість яка виникла у зв`язку з обов`язком виконати рішення суду, до ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» не передавалася. Виділ зазначеного підприємства відбувся до відкриття провадження у справі № 910/5605/19, основний боржник по справі (АТ «Київенерго») лише змінило свою назву, а тому обставини справи № 905/1956/15 та обставини справи № 910/5605/19 не є однаковими.

Судова колегія також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду , яка викладена при розгляді справи № 905/1956/15, у разі виділу з основного боржника нового підприємства, саме останню повинно набувати статусу основного боржника, а основний боржник набуває статусу субсидіарного, а не навпаки.

В даному випадку, суд першої інстанції з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду безпідставно залучив в якості субсидіарного боржника ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі».

З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а у ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Судові витрати покласти на позивача по справі.

Керуючись ст. ст. 52, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Київські електромережі", м.Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.19 у справі № 910/5605/19 - задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.19 у справі №910/5605/19 - скасувати.

3.Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКМ Трейдинг", м. Дніпро про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКМ Трейдинг", м. Дніпро до Акціонерного товариства "Київенерго", м.Курахове, Донецька область про стягнення 19 031, 04 грн.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКМ Трейдинг" (вул.Авіаційна, 1, кв. 14, м. Дніпро, 49017, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Київські електромережі" (вул.Новокостянтинівська, 20, м.Київ, 04080, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 921, 00 грн.

Постанова набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена на адресу Верховного Суду протягом 20 днів з дати виготовлення та підписання повного тексту постанови в порядку встановленому ст.ст. 287- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.12.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал