СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

24.12.2019 Справа № 922/1734/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

без виклику сторін, розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника прокурора Харківської області, м.Харків, (вх.№3750 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2019р. у справі №922/1734/19 (суддя Лавренюк Т.А., ухвалене в м. Харків о 17:14год., дата складення повного тексту 14.11.2019р.)

за позовом: Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан", Харківська область, м.Мерефа,

про стягнення 872880,60грн.

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" на користь Харківської міської ради Харківської області безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 872880,60грн.; судові витрати зі сплати судового збору прокурор просить покласти на відповідача.

Прокурор в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач з 11.06.2013р. та по теперішній час, в порушення вимог ст.ст.125-126 Земельного кодексу України, використовує земельну ділянку площею 0,2901га по вул. Морозова, 7 у м. Харкові без виникнення в останнього права власності, права постійного користування або права оренди на неї. Такі дії відповідача, на думку прокурора, відповідачем порушують права та інтереси позивача щодо неодержаних грошових коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку.

Оскільки дана земельна ділянка знаходиться у комунальній власності позивача, прокурор вважав, що відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, зберігає кошти, а тому на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, він зобов`язаний відшкодувати позивачу всі доходи, які останній одержав чи міг би одержати від цього майна.

Рішенням Харківської області від 07.11.2019р. у справі №922/1734/19 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 14.11.2019р.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.11.2019р. у справі №922/1734/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

Прокурор також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 14.11.2019р. у справі №922/1734/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019р. залишено апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Також, апеляційним господарським судом було зазначено про те, що в апеляційній скарзі прокурор просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.11.2019р. у справі №922/1734/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

Проте, пунктом 1 ухвали господарського суду Харківської області від 14.11.2019р. у даній справі виправлено в рішенні суду від 07.11.2019р. допущену описку та ухвалено вважати вірною дату проголошення рішення 07 листопада 2019р.

З урахуванням вищезазначеного, апелянту необхідно уточнити вимоги апеляційної скарги щодо судового рішення господарського суду першої інстанції, яке підлягає апеляційному перегляду та надати до суду уточнену редакцію апеляційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

19.12.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору, а також уточнену редакцію апеляційної скарги (вх.№11955).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2019р.; поновлено Заступнику прокурора Харківської області строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2019р. у справі №922/1734/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2019р. у справі №922/1734/19; встановлено сторонам строк до 10.01.2020р. для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання.

Судова колегія, за результатами розгляду матеріалів апеляційної скарги дійшла висновку про наявність правових підстав для зупинення апеляційного провадження у даній господарській справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2019р. на підставі частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України передано справу №912/2385/18 разом з касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

При цьому в ухвалі вказано про наявність виключної правової проблеми, вирішення якої сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

За висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України, статтею 23 Закону України Про прокуратуру, рішеннями Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017, від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019, від 20 червня 2019 року № 6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Також колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наводить питання щодо правових наслідків у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, не зазначив визначені законом підстави для звернення до суду, не дотримався процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру), які, на думку колегії суддів, потребують правового висновку Великої Палати Верховного Суду:

- чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності;

- які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019р. справу № 912/2385/18 прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В ухвалі судом зазначено, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За положеннями пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки як у справі №922/1734/19, так і у справі №912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, колегія суддів з метою дотримання єдності судової практики, з власної ініціативи дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2019р. у справі №922/1734/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №912/2385/18.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 248, 252, 270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Зупинити апеляційне провадження у справі №922/1734/19 до закінчення перегляду судових рішень у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна