ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року

м. Київ

cправа № 870/45/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевчик О.Ю.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг",

представник позивача - не з`явився,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Паркагро",

представник відповідача - не з`явився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Паркагро"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 (головуючий суддя Дубник О.П.), постановлену за наслідками розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Правова Ліга" у третейській справі № 26/2019

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг" (далі - ТОВ "Агролендлізинг")

до товариства з обмеженою відповідальністю "Паркагро" (далі - ТОВ "Паркагро")

про стягнення 265 383,33 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у справі № 26/2019 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ ?Паркагро? на користь ТОВ ?Агролендлізинг? грошові кошти у розмірі 229 920,49 грн., з яких 73 899,81 грн. лізингові платежі, 53 426,57 грн. штраф 3 % від ціни предмета лізингу, 93 274,63 грн. пеня, 6 788,49 грн. штраф 10% від суми непогашеної заборгованості, 2 530,99 грн. - сума третейських витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

ТОВ ?Агролендлізинг? звернулося до Західного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у третейській справі № 26/2019.

Заява обґрунтована тим, що третейське застереження, яке міститься у пункті 17.1 договору фінансового лізингу від 11.09.2017 № 047-ФЛ/2017 (далі - Договір) недійсним не визнавалось; рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у третейській справі № 26/2019 не оскаржувалось, компетентним судом не скасовувалось, а відповідно до статті 57 Закону України ?Про третейські суди? рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України ?Про виконавче провадження?.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 заяву ТОВ ?Агролендлізинг? про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у третейській справі № 26/2019 задоволено. Видано наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у третейській справі № 26/2019. Стягнуто з ТОВ ?Паркагро? на користь ТОВ ?Агролендлізинг? грошові кошти у розмірі 229 920,49 грн., з яких 73 899,81 грн. лізингові платежі, 53 426,57 грн. штраф 3 % від ціни предмета лізингу, 93 274,63 грн. пеня, 6 788,49 грн. штраф 10% від суми непогашеної заборгованості, 2 530,99 грн. - сума третейських витрат. Стягнуто з ТОВ ?Паркагро? на користь ТОВ ?Агролендлізинг? 960,50 грн. на відшкодування витрат зі сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвала Західного апеляційного господарського суду мотивована відсутністю підстав для відмови у задоволенні заяви ТОВ ?Агролендлізинг? про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Не погоджуючись з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019, ТОВ ?Паркагро? звернулось до Касаційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ ?Агролендлізинг? про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував, що сума пені є значно меншою ніж та яка стягнута рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у третейській справі № 26/2019, оскільки ТОВ ?Паркагро? було повернуто два предмета лізингу, що свідчить про зменшення розміру основної заборгованості, з якої було розраховано пеню.

Від ТОВ ?Агролендлізинг? відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представником ТОВ ?Паркагро? подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з посиланням на необхідність прийняття ним участі у справі № 45/14б, яке відхилено Касаційним господарським судом у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки з доданої до клопотання ухвали про відкладення підготовчого засідання Господарського суду Донецької області від 02.12.2019 у справі № 45/14б не вбачається, що учасником у вказаній справі є ТОВ ?Паркагро? або, що представник ТОВ ?Паркагро? захищає інтереси одного із учасників у справі № 45/14б. Крім того, у клопотанні не наведено підстав, з яких би вбачалось, що ТОВ ?Паркагро? немає можливості направити у судове засідання іншого уповноваженого представника або представлення інтересів ТОВ ?Паркагро? його керівником.

Згідно з частиною другою статті 24 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Частиною другою статті 25 ГПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частин першої, другої статті 352 ГПК України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з частиною першою статті 354 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Частиною другою статті 354 ГПК України передбачено, що при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду за клопотанням однієї із сторін господарський суд витребовує справу з постійно діючого третейського суду, в якому вона зберігається. Справа має бути направлена до господарського суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому разі строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду продовжується до тридцяти днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про третейські суди" при розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця.

29.07.2019 до Західного апеляційного господарського суду від Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова ліга? надійшли матеріали третейської справи № 26/2019. Третейський суд у листі від 25.07.2019 № 172 зазначив про відсутність інформації щодо скасування рішення від 20.06.2019 у третейській справі № 26/2019.

Судом першої інстанції з матеріалів третейської справи, які надійшли на його запит, встановлено, що ТОВ ?Агролендлізинг? та ТОВ ?Паркагро? було укладено Договір.

Згідно з пунктом 17.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що усі спори, розбіжності, що виникають з цього договору, у числі (але не виключно), що стосується його виконання, порушення, припинення любим шляхом або недійсності, підлягають остаточному вирішенню у постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Правова Ліга" у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючими Третейським судом у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства - Українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до Третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав.

Третейський суд повідомляв ТОВ "Паркагро" про призначення третейського розгляду справи № 26/2019 за адресою місця знаходження, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 08335, Київська обл., Бориспільський район, с. Іванків, вул. Жовтнева, будинок 81-г, однак ухвали третейського суду були повернуті на адресу суду із зазначенням причин повернення: ?за закінченням терміну зберігання? та ?за не запитом?.

Судом встановлено, що 20.06.2019 третейський суд прийняв рішення у справі № 26/2019, яким стягнув з ТОВ ?Паркагро? на користь ТОВ ?Агролендлізинг? грошових коштів, у розмірі 229 920,49 грн., з яких 73 899,81 грн. лізингові платежі, 53 426,57 грн. штраф 3 % від ціни предмета лізингу, 93 274,63 грн. пеня, 6 788,49 грн. - штраф 10% від суми непогашеної заборгованості, 2 530,99 грн. - сума третейських витрат.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України ?Про третейські суди? сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду без будь-яких зволікань чи застережень.

Згідно із статтею 51 Закону України ?Про третейські суди? рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами частини першої статті 55 Закону України ?Про третейські суди? рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Відповідно до статті 57 Закону України ?Про третейські суди? рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України ?Про виконавче провадження?.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно із статтею 327 ГПК України та пункту 1 частини першої статті 3 Закону України ?Про виконавче провадження?, є наказ.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною першою статті 56 Закону України ?Про третейські суди? передбачено, що заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до частини другої статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд зобов`язаний перевірити наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа незалежно від наявності заперечень іншої сторони. Якщо сторона, на користь якої винесено рішення третейського суду, звернулася із заявою про видачу виконавчого документа, а інша сторона проти цього не заперечує, це не звільняє господарський суд від обов`язку перевірити наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа.

Статтею 355 ГПК України передбачено, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що у даному випадку рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у справі № 26/2019 не скасовано компетентним судом; справа підвідомча Третейському суду; строк для звернення із заявою про видачу наказу не пропущений; рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; остання не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад Третейського суду сформований на порушення вимог Закону України ?Про третейські суди? та третейської угоди, не надано; рішення Третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України, Третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України ?Про третейські суди? та статтею 355 ГПК України.

Оскільки судом встановлено відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 ГПК України та частиною шостою статті 56 Закону України ?Про третейські суди?, то суд першої інстанції дійшов висновку, що заява ТОВ ТОВ ?Агролендлізинг? про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у справі № 26/2019 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд не бере до уваги посилання ТОВ ?Паркагро? в апеляційній скарзі на те, що суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував, що сума пені є значно меншою ніж та, яка стягнута за рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації ?Правова Ліга? від 20.06.2019 у третейській справі № 26/2019, враховуючи повернення ТОВ ?Паркагро? два предмета лізингу, що свідчить про зменшення розміру основної заборгованості, з якої було розраховано пеню, оскільки судом першої інстанції під час розгляду заяви про видачу виконавчого документа не здійснювалась оцінка законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлювалась відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України ?Про третейські суди? та статтею 355 ГПК України.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ТОВ ? Паркагро ? без задоволення, а оскаржуваної ухвали Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 - без змін як законної та обґрунтованої.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, а також враховуючи те, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, пов`язаних з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 253, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Паркагро" залишити без задоволення, а ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 у справі № 870/45/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя Т. Малашенкова