РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019Справа № 910/13612/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медична клініка «Віва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Сервіс»

про стягнення 24 760, 75 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Медична клініка «Віва» (далі - ТОВ «МК «Віва», позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Сервіс» (далі - ТОВ «Смайл Сервіс», відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 24 760, 75 грн.

Свої позовні вимоги ТОВ «МК «Віва» обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 216-12 від 20.08.2012 р. в частині своєчасної сплати вартості наданих послуг (медичної допомоги) застрахованим особам, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. У позові ТОВ «МК «Віва» просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24 760,75 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Однак, через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про необхідність розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування. Розглянувши вказане клопотання, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд враховує, що у даному випадку справа є малозначною у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, не є складною, а характер спірних правовідносин та предмет доказування (стягнення заборгованості за договором про надання послуг) не вимагають розгляду справи у судовому засіданні із викликом сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачу надані всі процесуальні права та можливості передбачені законом, у повному обсязі та судом вони не обмежуються, зокрема, щодо права надати відзив, викласти свої заперечення проти доводів іншої сторони, надати докази, тощо.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, за змістом указаних приписів закону відповідач мав право (і суд надав йому таку можливість) реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Проте, відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що між ТОВ «МК «Віва» (виконавець) та ТОВ «Смайл Сервіс» (замовник) був укладений договір про надання медичних послуг (медичної допомоги) застрахованим особам № 216-12 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору виконавець зобов`язується за дорученням замовника надати застрахованим особам медичні послуги, тобто вчинити сукупність медичних дій, які відповідають вимогам, що ставляться до методів діагностики, профілактики та лікування на території України, спрямованих на відновлення, підтримку або зміцнення здоров`я застрахованої особи в межах договору добровільного медичного страхування.

Замовник бере на себе зобов`язання оплачувати медичні послуги (медичну допомогу), надані виконавцем застрахованим особам, у порядку і на умовах, передбачених цим договором (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору медичні послуги (медична допомога) надаються виконавцем застрахованим особам на підставі індивідуального доручення замовника, яке надається у телефонному режимі лікарю-куратору виконавця. Вартість медичних послуг (медичної допомоги) наданої виконавцем застрахованим особам визначається відповідно до узгодженого сторонами прейскуранту (п. 5.1 договору).

Згідно з 5.3 договору підставою для здійснення замовником оплати послуг виконавця є наявність підписаного сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Розрахунковим періодом вважається 1 (один) календарний місяць (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору виконавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) днів після завершення розрахункового періоду надіслати/передати замовнику в письмовій формі 2 (два) примірники акту наданих послуг та рахунок-фактуру. Не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання акту наданих послуг замовник зобов`язаний повернути виконавцю підписаний зі свого боку один примірник акту наданих послуг або надати письмові вмотивовані зауваження чи претензії.

Усі розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються у грошовій одиниці України шляхом перерахування коштів з рахунку замовника на рахунок виконавця, визначені в цьому договорі, протягом 10 робочих днів з дня підписання уповноваженим представником замовника акту наданих послуг (п. 5.7 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2012 року, з подальшою його пролонгацією, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.п. 10.1, 102 договору). У подальшому, додатковими угодами сторони вносили зміни до прейскуранту цін на медичні послуги.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що визначені договором.

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за договором позивач надав медичні послуги застрахованим особам відповідача на суму 24 760,75 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 13237 від 30.11.2018 р., № 13256 від 31.12.2018 р., № 27 від 31.01.2019 р., № 80 від 28.02.2019 р., № 120 від 31.03.2019 р., № 171 від 30.04.2019 р., рахунками на оплату № 239 від 30.11.2018 р., № 253 від 31.12.2018 р., № 22 від 31.01.2019 р., № 46 від 28.02.2019 р., № 70 від 31.03.2019 р., № 95 від 30.04.2019 р.

Проте, відповідач, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання не виконав, вартість наданих послуг на вказану суму не сплатив.

У матеріалах справи містяться непідписані відповідачем акти здачі-прийняття медичних послуг, проте, вказана обставина не впливає на обов`язок відповідача сплатити вартість наданих послуг, оскільки відповідно до п. 5.6 договору, сторони домовились, якщо у визначений строк виконавець не отримує вмотивованих заперечень, замовник вважається таким, що не має будь-яких заперечень та/або претензій до дій виконавця щодо наданих ним послуг.

Під час розгляду справи відповідач не надав суду будь-яких вмотивованих зауважень до актів наданих послуг, доводів позивача не спростував.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості послуг суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 24 760,75 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

У даному випадку судові витрати складаються з витрат по сплаті судового збору у сумі 1 921,00 грн. та витрат за надану професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн., про що позивач зазначив у прохальній частині позову.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У даному випадку на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн. позивач надав: договір про надання правової допомоги № МКВ-06/19-1 від 03.06.2019 р., укладений між ТОВ «МК «Віва» та Адвокатським бюро «Марини Богуш «Алтана», відповідно до якого бюро надає клієнту правову допомогу з питання стягнення горошової заборгованості за договором про надання медичних послуг № 216-12 від 20.08.2012 р. (предмет даного спору), вартість якої становить 20 000,00 грн. (п.п. 1.1, 3.1 договору); акт № 1 про надання правничої допомоги № 1 від 30.09.2019 р. на суму 20 000,00 грн., згідно з яким бюро надало позивачу наступні послуги, пов`язані з розглядом даної справи: ознайомлення із матеріалами, наданими клієнтом, аналіз судової практики, узгодження правової позиції по справі, надання консультацій з правових питань, досудове врегулювання спору, підготовка позовної заяви та додатків до неї; докази оплати правничої допомоги позивачем на загальну суму 20 000,00 грн. (квитанції № 47 від 11.12.2019 р. та № 53 від 16.12.2019 р.); свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Богуш М.К. № 386 від 21.09.2012 р.

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту надання професійної правничої допомоги у даній справі на суму 20 000,00 грн. При цьому, клопотання іншої сторони (відповідача) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката у порядку ч. 5 ст. 126 ГПК України до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Медична клініка «Віва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Сервіс» про стягнення заборгованості у сумі 24 760, 75 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Сервіс» (01103, місто Київ, вул. Кіквідзе, буд. 14-В, літера А, кімната 4, ідентифікаційний код 36184197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медична клініка «Віва» (04070, місто Київ, вул. Щекавицька, буд. 42/48, нежиле приміщення № 38/в літері А/, ідентифікаційний код 37974205) основний борг у сумі 24 760 (двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят) грн. 75 коп., судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.