ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3235/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства "Хімік" Публічного акціонерного товариства "Азот", м.Черкаси 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОНЦЕРН СТИРОЛ», Донецька обл., м.Горлівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазексперт" , м.Харків
про стягнення 26113,02 грн.
за участю представників:

позивача - Усенко В.Ж. (довіреність №193 від 11.11.2019 року);

3-ої особи - Усенко В.Ж. (довіреність №175/01-19 від 02.01.2019 року);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Хімік" Публічного акціонерного товариства "Азот" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазексперт" про стягнення 26113,02 грн. боргу за договором підряду №ДО-УНГЄ -3/2013 від 20.11.13р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.10.2019 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3235/19 в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, призначивши судове засідання з розгляду справи по суті на 27.11.2019 року.

Судом 27.11.2019 року оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 18.12.2019 року об 11:00.

У судовому засіданні 18.12.2019 року представник позивача та 3-ої особи позов підтримував повністю, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, поштовим повідомленням. Відзив на позов відповідач до суду також не надав.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника позивача та 3-ої особи, суд встановив наступне.

Між ТОВ «Укрнафтогазексперт» (за договором - Виконавець, далі - Відповідач) та ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (за договором - Замовник, далі - Цедент, 3 особа) було укладено Договір підряду № ДО-УНГЭ-3/2013 від 20.11.2013 року (далі - Договір-1, а.с.21-26), відповідно до умов якого Виконавець прийняв на себе зобов`язання виконати за завданням Замовника, а Замовник прийняти та оплатити роботи по технічному огляду трубопроводів для рідкого і газоподібного аміаку, згідно з переліком (Додаток №2) до Договору-1 (п. 1.1. Договора -1).

Відповідно до п.2.1. Договору-1 вартість робіт за Договором визначено Протоколом угоди про договірну ціну (Додаток №1 до Договору-1), яка на дату підписання цього Договору становила 113800,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п.2.2. Договору-1 оплата за ним повинна була здійснюватись поетапно;

- передоплата 50% в розмірі 56900,00 грн., з урахуванням ПДВ (п.2,2.1. Договору);

- остаточний розрахунок здійснюється протягом 10-ти банківських днів після підписання сторонами акту прийому-здачі виконаних робіт обома Сторонами, з урахуванням раніше перерахованого авансу.

Згідно з платіжним дорученням № 99992773 від 29.11.2013 року (а.с.27) ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» здійснило перерахування передоплати на рахунок ТОВ «Укрнафтогазексперт», що становить 50% вартості робіт за договором, в розмірі 56900,00 грн., з урахуванням ПДВ. тобто належним чином виконало свої договірні зобов`язання.

У додатку №1 до Договору-1 передбачено, що роботи Виконавцем повинні бути виконані по 14 об`єктам трубопроводів рідкого аміаку заводу №1, включаючи наступні найменування: 3-46, 3-41-42, 3-68, 3-47-48, 3- 72, 3-45, 2-9, 3-40, 3-73, 2-21, 2-20, 2-25, 2-17, 3-44.

Фактично з боку ТОВ «Укрнафтогазексперт» роботи були виконані частково, а саме на 5 наступних об`єктах: 2-21, 3-72, 2-20, 2-25, 2-17 на загальну суму 30786,98грн. з урахуванням ПДВ. Дана обставина підтверджується підписаним Сторонами актом № 1 здачі-приймання виконаних робіт від 13 січня 2014 року, який було досліджено в судовому засіданні.

Більше ніяких робіт за Договором-1 Відповідач не виконував.

В результаті даних обставин, у ТОВ «Укрнафтогазексперт» перед ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» утворилася заборгованість у розмірі 26113,02 грн., виходячи з наступного розрахунку:

56900,00 грн. - 30 786,98 грн. = 26113,02 грн., де:

56900,00 грн. - розмір попередньої оплати, здійсненої ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» згідно з платіжним дорученням № 99992773 від 29.11.2013 року;

30786,98 грн. - сума, на яку фактично було виконано роботи ТОВ «Укрнафтогазексперт» за договором № ДО-УНГЭ-3/2013 від 20.11.2013 року;

26113,02 грн. - різниця між здійсненою попередньою оплатою та фактично виконаними роботами, яка становить суму заборгованості за договором № ДО-УНГЭ- 3/2013 від 20.11.2013 року.

Дана обставина, крім первинної документації, підтверджується також підписаним Сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 16.03.2016 року (а.с.30) та листом відповідача (а.с.29).

Листом № 229/02 від 13.02.2017 року ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» відмовилось від Договору-1, заявило вимогу про повернення коштів у розмірі 26113,02 грн.

Отже, ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» відмовилося від Договору № ДО-УНГЭ-3/2013 від 20.11.2013 року, направивши відповідачу лист №229/02 від 13.02.2017 року, в якому також була заявлена вимога про повернення грошових коштів у розмірі 26113,02 грн., тобто з урахуванням оплати за фактично виконану відповідачем частину роботи.

Відповідним листом №229/02 від 13.02.2017 року було замінено вимогу до відповідача, що випливала за Договором-1, на іншу вимогу щодо повернення грошових коштів в розмірі 26113,02 грн., які залишились у відповідача внаслідок невиконання ним своїх зобов`язань за Договором-1.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, лист-вимогу №229/02 від 13.02.2017 року було отримано відповідачем 21.02.2017 року. Відповідно семиденний термін на виконання зобов`язань відповідача по поверненню суми попередньої оплати в розмірі 26113,02 грн. закінчився 28 лютого 2017 року.

Однак, ніяких дій, спрямованих на сплату боргу від відповідача здійснено не було.

10.04.2017 року ПрАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» відповідно до умов договору цесії № УТ- 10/04/17 (далі - Договір №2, а.с.36) відступило право грошової вимоги ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» (далі по тексту - Позивач) по Договору-1. При цьому п.1.1 Договору-2 не потребує згоди відповідача на уступку зазначених вимог.

Договір-1 не містить положень стосовно заборони заміни кредитора.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч.1 ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до норми частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.626 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Норма ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ТОВ «Укрнафтогазексперт» порушило свої зобов`язання за Договором-1, чим порушило права та інтереси позивача.

Згідно з ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право в будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

В силу ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Однак, Відповідач не вчинив ніяких дій щодо сплати зазначеної вище суми боргу.

Частинами 1, 3 ст.512 ЦК передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Судом встановлено, що 3-я особа свої зобов`язання за Договором-1 виконала належним чином та перерахувала на рахунок відповідача попередню оплату, що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2013 року (а.с.27), проте відповідач роботи виконав лише частково, після чого, 3-я особа відступила право вимоги по договору-1 позивачу по справі.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами статті 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, судом встановлено, що позовні вимоги щодо повернення попередньої оплати за невиконані підрядні роботи є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, зокрема підписаним з боку відповідача актом звірки (а.с.30), відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазексперт" (юридична адреса: 61035, м.Харків, пр.Гагаріна, 152; фактична адреса: 61003, м.Харків, пров.Слюсарний, 1/11, оф.16; ) на користь Дочірнього підприємства "Хімік" Публічного акціонерного товариства "Азот" (адреса: 18014, м.Черкаси, вул.Героїв Холодного Яру, 72; ) 26113,02грн. боргу, 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "23" грудня 2019 р.

Суддя К.В. Аріт