ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Справа № 915/1994/19

м. Миколаїв

За позовом: Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1

(вул. Нікольська,73, м. Миколаїв, 54001)

в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області,

(54034, м.Миколаїв, пр. Миру, 34)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест",

(вул. Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ, 76002).

Суддя Ткаченко О.В.

Секретар судового засідання Сулейманова С.М.

Представники:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

в судовому засіданні приймає участь: прокурор Бескровна І.І.

СУТЬ СПОРУ: витребування земельної ділянки, -

13.09.2019р. заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з позовом від 12.09.2019р. вих. № 31-1650вих-19 до товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про витребування у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельної ділянки площею 9,7125 га за кадастровим номером :15:000:0154, що розташована в межах Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 18.09.2019р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 24 жовтня 2019 року об 11:00.

Судове засідання, призначене на 24.10.2019р. не відбулось, про що сторони були повідомлені, та ухвалою суду від 01.11.2019р. строк підготовчого провадження був продовжений та підготовче засідання було призначено на 21.11.2019р.

09.10.2019р. від відповідача до суду надійшов відзив, в якому вимоги прокурора в частині необхідності витребування земельної ділянки визнає, однак не погоджується з правовою оцінкою обставин справи, наданою позивачем у позовній заяві. Відповідач зазначає, що ним була отримана спірна земельна ділянка від гр. ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі, та право на оренду земельної ділянки відповідача було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наразі даний договір оренди не визнавався недійсним, на дату його укладання відповідач не володів інформацією про неправомірність отримання гр. ОСОБА_1 даної земельної ділянки у власність, тому відповідач стверджує, що він є добросовісним користувачем спірної земельної ділянки. Також у відзиві відповідач просить суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача гр. ОСОБА_1 та покласти на неї відшкодування судових витрат.

Суд не вбачає наявності правових підстав для залучення гр. ОСОБА_1 в якості співвідповідача.

Прокурор в судовому засіданні 21.11.2019р. зазначив, що відповіді на відзив не надавав, оскільки проти єдиної позовної вимоги, заявленої в позові - витребування спірної земельної ділянки відповідач не заперечує.

Ухвалою суду від 21.11.2019р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.12.2019р.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не скористались своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні прокурор підтримує заявлені позовні вимоги, зазначаючи, що оскільки у іншій судовій справі було визнано незаконним та скасовано правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку у гр. ОСОБА_1 та зобов`язано її повернути цю земельну ділянку у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, то поставлені вимоги до нинішнього користувача спірної земельної ділянки є обґрунтованими.

В судовому засіданні 17.12.2019р. судом оголошено про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення до 18.12.2019р.

Після виходу з нарадчої кімнати 18.12.2019р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

29.06.2013р. за індексним номером 3522540 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за гр. ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 9,7125 га кадастровий номер :15:000:0154, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9.

11.07.2019р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності гр. ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку було скасовано на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 06.05.2019р. №469/178/18.

Вказані обставини підтверджуються наданою позивачем інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.09.2019р. №180747154 (а.с.21-23).

Заочним рішенням Березанського районного суду від 06.05.2019р. у справі №469/178/18, яке набрало законної сили 11.06.2019р., задоволено позов заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до Березанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , визнано незаконним та скасовано розпорядження №820 від 26.12.2012р. в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 із земель, наданих у постійне користування голові фермерського господарства «Вадима» Ходченко Людмилі Петрівні, для ведення фермерського господарства в межах території

Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 9,7125 га; визнано недійсним та скасовано належне ОСОБА_1 свідоцтво про право власності №5480353 від 29.06.2013р. на земельну ділянку площею 9,7125 га з кадастровим номером :15:000:0154; зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 9,7125 га з кадастровим номером :15:000:0154, що розташована в межах Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області, у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (а.с.18-20).

При розгляді даної справи місцевим судом було встановлено, що гр. ОСОБА_1 не є родичем, членом сім`ї ОСОБА_2 - голови ФГ «Вадима», а отже, не відноситься до кола осіб, які можуть бути його членами. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 не мала передбачених ст.ст. 1, 3 Закону України «Про фермерське господарство», ст. 32 Земельного кодексу України підстав отримувати у власність земельну ділянку площею 9,7125 га з кадастровим номером :15:000:0154, що входила до складу земель, попередньо відведених у користування ФГ «Вадима».

На підставі встановлених обставин, Березанським районним судом на підставі ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України та ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визнано незаконним і скасовано розпорядження Березанської райдержадміністрації №820 від 26.12.2012 в частині відведення земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0154 у власність ОСОБА_1 , а також визнано недійсним і скасовано належне ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку №5480353 від 29.06.2013.

Цим же рішенням суду зобов`язано ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру в області вказану земельну ділянку в силу приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України, згідно з якими, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути це майно.

Водночас прокурором установлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.01.2019р. за індексним номером 44977330 на спірну земельну ділянки було зареєстровано право оренди; орендодавець - ОСОБА_1 , орендар - товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест», строк дії договору - до 31.12.2025р.

Прокурор стверджує, що спірна земельна ділянка підлягає витребуванню від ТОВ «Південь Агро Інвест» у власність держави у зв`язку з наступним.

За ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Незаконність набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0154 встановлена рішенням Березанського районного суду від 06.05.2019 у справі №469/178/18, під час виконання якого дане право 11.07.2019 скасовано.

Таким чином, ОСОБА_1 не набула у визначеному законом порядку права власності на вказану земельну ділянку, як того вимагає ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, а, отже, не мала жодної з визначених ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України правомочностей власника, зокрема розпоряджатись ним шляхом його передавачі в оренду.

Отже, спірна земельна ділянка не могла бути відведеною у власність ОСОБА_3 та в подальшому відчужена у будь - який спосіб, у т.ч. передана в оренду ТОВ «Південь Агро Інвест».

У зв`язку з цим, прокурор вважає, що ТОВ «Південь Агро Інвест» так само не набуло у визначений законом спосіб права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0154, тобто заволоділо без відповідної правової підстави.

У зв`язку з цим, Миколаївська місцева прокуратура №1 листом від 01.07.2019р. за №(15-31)9761вих-19 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в якому зазначила, що належному виконанню заочного рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 06.05.2019р. перешкоджає факт передачі під час судового розгляду гр. ОСОБА_1 спірної земельної ділянки в оренду товариству «Південь Агро Інвест» за договором оренди земельної ділянки б/н від 06.12.2018р., та просила повідомити чи вживались управлінням та які саме заходи до повернення земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0154 у власність держави та чи заплановане пред`явлення управлінням відповідного позову.

Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області листом від 09.07.2019р. №10-14-0.6-4608/2-19 повідомило прокуратурі, що відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру 17.11.2016р. №308, посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право звертатись до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також щодо повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Отже, можливість звернення Головного управління до суду з відповідним позовом вказаним Положенням не передбачена.

Вказане у сукупності стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у тому числі шляхом звернення до суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону земель» об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Статтею 761 Цивільного кодексу України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно з приписами ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Матеріали справи свідчать, що власником спірної земельної ділянки є держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області не приймало рішення щодо передачі спірної земельної ділянки в оренду відповідачу.

При цьому, рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 06.05.2019р. у справі 469/178/18 було зобов`язано гр. ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області вказану земельну ділянку кадастровий номер :15:000:0154.

Господарським судом також прийнято той факт, що провадження у справі №469/178/18 було відкрито ухвало Березанського районного суду Миколаївської області від 16.03.2018р. та ухвалою від 21.08.2018р. було закрито підготовче провадження та призначено справу №469/178/18 до судового розгляду по суті. При цьому договір оренди спірної земельної ділянки був укладений між гр. ОСОБА_1 та відповідачем 06.12.2018р.

При розгляді справи №469/178/18 Березанським районном судом Миколаївської області було встановлено відсутність у гр. ОСОБА_1 законних підстав для отримання у власність спірної земельної ділянки та збереження гр. ОСОБА_1 спірної земельної ділянки у себе без достатніх правових підстав.

Вказане свідчить про відсутність у гр. ОСОБА_1 законних підстав з розпорядження спірною земельною ділянкою, в т.ч. передачу у тимчасове платне користування на умовах договору оренди.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з твердженням прокурора, що ділянка площею 9,7125 га з кадастровим номером :15:000:0154 підлягає витребуванню від ТОВ «Південь Агро Інвест» у власність держави в особі територіального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Статтею 131 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право прокурора звертатися до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу та національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у зв`язку з чим гарантоване Конституцією України право власності на землю має набуватися і реалізовуватися громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Незаконне виділення, надання в користування, передача у власність, відчуження земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

У судовому порядку вже встановлено факт незаконного відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0154, у зв`язку з чим її право власності припинене.

Тому звернення прокурора до суду фактично спрямоване на остаточне задоволення суспільної потреби - відновленню законності при вирішенні важливого питання щодо повернення державі землі сільськогосподарського призначення, незаконність вибуття якої встановлена в судовому порядку.

Відведення в користування земель із порушенням вимог чинного законодавства не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні.

Окрім того, суспільний інтерес полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з подальшого забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

Отже, правовідносини щодо використання земель становлять суспільний інтерес, а незаконність при їх відведенні в користування такому суспільному інтересу не відповідає.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення).

Втручання держави в право користування юридичної особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого надається державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння та користування майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Пункт 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України та ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дають підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Як встановлено рішенням Березанського районного суду від 06.05.2019 у справі №469/178/18, земельна ділянка з кадастровим номером :15:000:0154 відповідно д ст. 15і, ч. 4 ст. 122 ЗК України належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Також під час розгляду справи судом встановлено безпідставне невиконання останнім обов`язку щодо захисту інтересів держави на зазначену земельну ділянку, оскільки з позовом про скасування правового титулу Гречан В.О. звернувся прокурор.

Нездійснення Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області обов`язку щодо захисту інтересів держави на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0154 продовжує мати місце.

Так, листом від 01.07.2019 Миколаївською місцевою прокуратурою № 1 повідомлено позивача про те, що спірну ділянку на підставі договору оренди б/н від 06.12.2018 ОСОБА_1 передала в користування ТОВ «Південь Агро Інвест», а також про правові підстави для її витребування в судовому порядку з метою остаточного захисту інтересів держави.

Водночас, за результатами розгляду вказаного листа прокурора Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області не вжило жодних заходів, обмежившись посиланням на види позовів, пред`явлення яких передбачене Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17.11.2016р.

В даному випадку позивач уповноважений здійснювати не функцію органу контролю, а її власника, який в силу ст. 15 ЦК України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, власник користується широким колом повноважень, у т.ч. на звернення до суду з позовом про витребування майна, а не лише про відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Таким чином, суд погоджується з твердженням прокурора, що вказані обставини свідчать про нездійснення Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області захисту інтересів держави відносно спірної земельної ділянки.

Зазначене надає підстави для здійснення органами прокуратури захисту в суді інтересів держави на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0154 шляхом пред`явлення даного позову.

Судом також враховано, що відповідач стосовно витребування у нього земельної ділянки заперечень не висловив, зазначивши лише на тому, що він набув права користування на спірну земельну ділянку на підставі чинного законодавства та діючого на даний час договору про оренду землі.

Встановлені судом обставини та матеріали справи у сукупності дають підстави вважати, що спірна земельна ділянка була передана в оренду без наявності у особи-орендодавця законних підстав для такої передачі, власником спірної земельної ділянки - Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області не приймалось рішення щодо передачі спірної земельної ділянки в оренду ТОВ «ПівденьАгроІнвест». З огляду на відсутність у відповідача заперечень щодо необхідності повернення спірної земельної ділянки, з урахуванням встановлених судом обставин та матеріалів справи, позовні вимоги прокурора, заявлені на підставі ст.152 Земельного кодексу України та ст. 387 Цивільного кодексу України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (76002, м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62, код ЄДРПОУ 4117067) у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 9,7125 га з кадастровим номером :15:000:0154 нормативною грошовою оцінкою 236594,59 грн., що розташована в межах Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (76002, м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62, код ЄДРПОУ 4117067) на користь прокуратури Миколаївської області (54001, м.Миколаїв, вул. Спаська, 75, р/р 0340, , Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172) 3548,92 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано суддею 26.12.2019р.

Суддя О.В. Ткаченко