УХВАЛА

м. Київ

20.12.2019Справа № 910/13862/15

Суддя Господарського суду міста Києва Андреїшина І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50339270 від 02.03.2016.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт";

до: 1) Публічного акціонерного товариства "Укрнафта";

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи"

про стягнення 1 033 270,08 дол. США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.,

Представники сторін:

від скаржника: Сєров Є.І.

від стягувача: не з`явився

від боржника-2: не з`явився

від ВДВС: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 р. ВП № 50339270.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.2016 р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги до розгляду до повернення справи № 910/13862/15 з Вищого господарського суду України до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.04.2016 р., керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва повернув скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 р. ВП № 50339270 із доданими до неї документами без розгляду.

10.05.2016 р. через відділ діловодства господарського суду від ПАТ "Укрнафта" повторно надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 р. ВП № 50339270. Разом з тим, скаржником була подана заява про відновлення процесуального строку на звернення з даною скаргою до суду.

Розпорядженням від 10.05.2016 р. відповідно до п. 4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду м. Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 р. № 17, у зв`язку з відпусткою судді Балаца С.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13862/15 для розгляду вищевказаних скарги та заяви, зареєстрованих за вхідним номером 06-29.1/6670/16.

В результаті повторного автоматизованого розподілу, справу № 910/13862/15 для розгляду скарги та заяви, зареєстрованих за вхідним номером 06-29.1/6670/16 передано судді І.О. Андреїшиній.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.05.2016 р. у справі № 910/13862/15, керуючись ст. ст. 53, 86,1212 Господарського процесуального кодексу України, суддею Андреїшиною І.О. прийнято справу № 910/13862/15 для розгляду скарги ПАТ "Укрнафта" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 р. ВП № 50339270; відновлено процесуальний строк для подання скарги; розгляд скарги ПАТ "Укрнафта" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 р. ВП № 50339270 призначено на 15.06.2016 р.; зобов`язано стягувача надати письмові пояснення по суті поданої скарги; зобов`язано виконавчу службу надати суду письмові пояснення по суті поданої скарги та належним чином засвідчені копії матеріалів справи виконавчого провадження ВП № 50339270 у справі № 910/13862/15 (з ідентифікаторами доступу до матеріалі виконавчого провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень); зобов`язано ПАТ "Укрнафта" надати суду належні докази у підтвердження поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження дій ВДВС.

25.05.2016 року до Господарського суду міста Києва надійшов запит Київського апеляційного господарського суду щодо направлення матеріалів справи № 910/13862/15 до суду апеляційної інстанції, у зв`язку із надходженням до суду заяви про виправлення описки в постанові Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 року та необхідністю її розгляду.

Ухвалою суду від 31.05.2016 розгляд скарги ПАТ «Укрнафта» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 р. ВП № 50339270 зупинено до повернення матеріалів справи з Київського апеляційного господарського суду до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 09.12.2019 поновлено провадження з розгляду скарги та призначено до розгляду у судовому засіданні 18.12.2019.

З огляду на те, що згідно ч.4 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" може бути розглянута судом у судовому засіданні 18.12.2019.

Представник скаржника в судовому засіданні 18.12.2019 надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

У судовому засіданні 18.12.2019 оголошено перерву до 14:00 цього ж дня.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника заявника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, interalia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачено, що за змістом частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Частинами 1 та 2 статті 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається із заявлених у скарзі вимог, скаржник просить, зокрема, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченкіського районного управління юстиції у місті Києві Красноштан Інни Леонідівни ВП № 50339240 від 02.03.2016 про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Судом встановлено, що 02.03.2016 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі № 910/13862/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 102 313, 34 грн., з яких: 48 720, 00 грн. втрат за сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593, 34 грн. - за подання апеляційної скарги.

Звертаючись з даною скаргою до суду, скаржник (боржник) зазначив, що Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" вже сплатило зазначені судові витрати навіть у більшій сумі у виконавчому проваджені № 49278561 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду. Натомість, постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 змінено апеляційну постанову від 29.10.2015 в бік зменшення розміру стягнених сум судових зборів. Враховуючи наведене, скаржник вважає, що відбувається подвійне стягнення судових витрат.

За таких обставин, скаржник (боржник) просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 від 02.03.2016.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів судів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З наведеного вбачається, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом, в тому числі у примусовому порядку стягує з боржника суму грошових коштів, вказану в наказі суду, виданому на примусове виконання рішення суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/13862/15 в задоволені позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-1 998 634,84 дол. США, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 21 008 490 грн. 35 коп. заборгованості, і стягнення із відповідачів солідарно 10 000 доларів, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015р.) еквівалентно 212 500,00 грн. заборгованості, та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 залишено без змін.

Господарським судом міста Києва на виконання постанови апеляційного суду від 29.10.2015 видано три накази від 06.11.2015 № 910/13862/15 про примусове виконання вказаної постанови. Зокрема, був виданий наказ про стягнення з ПАТ «Укрнафта» 73 080, 00 грн. судового збору за подачу позову, 80 390, 00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги та 400 000 грн. понесених адвокатських витрат.

Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві 09.11.2015 було відкрито виконавче провадження № 49278561 щодо стягнення з ПАТ «Укрнафта» 553 470, 00 грн., з яких: 73 080, 00 грн. судового збору за подачу позову, 80 390, 00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги та 400 000 грн. понесених адвокатських витрат.

21.12.2015 зазначене виконавче провадження № 49278561 було закінчено у зв`язку зі сплатою боргу згідно з платіжним дорученням від 10.12.2015 № 13100.

Постановою Вищого господарського суду від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі № 910/13862/15 змінено. Пункт 2 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 викладено в такій редакції: "2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп. ". У решті вимог про стягнення основного боргу відмовлено. Пункт 3 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. скасовано та прийнято нове рішення: у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" відмовити. Частину 4 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. щодо розподілу судових витрат викладено в такій редакції: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги." Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 29 232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Господарським судом міста Києва на виконання постанови Вищого господарського суду від 18.02.2016 видано відповідні накази від 25.02.2016 № 910/13862/15. Зокрема, серед інших, було видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 48 720 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 53 593 грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги.

26.02.2016 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про поворот виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі № 910/13862/15, яким просило суд здійснити поворот виконання постанови, зокрема, в частині стягнення 400 000, 00 грн. адвокатських витрат, 24 360, 00 грн. судового збору за подання позовної заяви і 26 796, 66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

02.03.2016 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі № 910/13862/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 102 313, 34 грн., з яких: 48 720, 00 грн. втрат за сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593, 34 грн. - за подання апеляційної скарги.

Отже, станом на момент винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження № 50339270 від 02.03.2016, заява скаржника про поворот виконання постанови Киїіського апеляційного господарського судуне була розглянута судом. Більше того, вона не розглянута і на сьогоднішній день.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 визнано наказ Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 рубль РФ 10 коп., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 777 866,85 грн.

14.04.2017 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 видано наказ, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" на користь публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 1 777 866 грн 85 коп, коштів безпідставно одержаних за наказом Господарського суду міста Києва №910/13862/15 від 25.02.2016р.

ПАТ «Укрнафта» просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 від 02.03.2016, посилаючись на те, що у зв`язку з її винесенням відбувається подвійне стягнення з нього судових витрат.

Розглянувши подану скаргу, господарський суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на те, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 від 02.03.2016 орган державної виконавчої служби діяв та реалізовував надані йому повноваження у відповідності до норм законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбачений цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено обов`язок державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Господарським судом встановлено, що пред`явлений до виконання наказ відповідав вимогам, передбаченим статтею 18 названого вище Закону України «Про виконавче провадження», інших підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження скаржником не наведено.

Посилання скаржника на те, що відбувалось подвійне стягнення судових витрат в межах однієї судової справи, є безпідставним, оскільки ще до відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 сам скаржник звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про поворот виконання постанови Київського апеляційного господарського суду, і саме такі процесуальні дії спрямовані на уникнення подвійного стягнення в межах однієї судової справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості тверджень скаржника, викладених у скарзі, як підстав для визнання недійсною постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 від 02.03.2016, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 02.03.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 230, 233-235, 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 02.03.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 20.12.2019.

Суддя зІ.О. Андреїшина