ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа№ 910/9778/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засіданні: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 17.12.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРДІФАСТ"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 23.09.2019

у справі №910/9778/19 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРДІФАСТ"

про стягнення 56091,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРШИЙ СТОЛИЧНИЙ ХЛІБОЗАВОД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРДІФАСТ" про стягнення 56 091,54 грн. боргу - переплати по договору підряду № 13/13-17 від 13.11.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на підставі договору підряду № 13/13-17 від 13.11.2017 було сплачено 1500000,00 грн. в рахунок оплати підрядних робіт, відповідачем роботи виконані на суму 1429508,46 грн., також сторонами було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 14 400,00 грн. в рахунок погашення боргу позивача по іншому договору, в результаті проведених розрахунків борг відповідача склав 56 091,54 грн., які позивач просить повернути, як надлишково сплачені кошти, посилаючись на статті 854, 879 ЦК України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі №910/9778/19 позов задоволено повністю: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 56 091,54 грн. боргу, 1921,00 витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем підрядних робіт по договору на суму 56 091,54 грн. та повернення їх позивачу, у зв`язку з чим позовні вимоги про їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно оцінено докази - протокол (угода) про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.02.2019, який фактично доказує, що відповідач після її підписання не пов`язаний зобов`язаннями з позивачем за договором №13/13-17 від 13.11.2017.

Крім того, відповідач посилається на те,що не отримував від позивача претензії з вимогою майнового характеру щодо виконання договору.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачем подано відзив, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод" погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його таким, що прийняте при повному з`ясуванні та вивченні обставин, що мають значення для справи, а також при дотриманні норм процесуального права та при правильному застосуванні норм матеріального права. Так, позивач вказує, що протокол (угода) про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.02.2019припиняє зобов`язання саме в сумі 14400,000 грн., і сторони не мають претензії одна до одної саме в межах цієї суми, а не про прощення боргу у сумі 56091,54 грн.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 17.12.2019 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрих-кодами 989 (вх.. №09.2-04/123615/19 від 26.11.2019) та 970 (вх.. №09.2-04/123618/19 від 26.11.2019).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, 13.11.2017 між позивачем - ТОВ "ПЕРШИЙ СТОЛИЧНИЙ ХЛІБОЗАВОД" (замовник) та відповідачем - ТОВ "ХАРДІФАСТ" (підрядник) був укладений договір підряду № 13/13-17, в порядку та на умовах якого підрядник за завданням замовника, на свій ризик, зобов`язався виконати і здати замовнику роботи з будівництва прохідної, цеха № 3 ТОВ "Перший столичний хлібозавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл. Нове будівництво, а замовник - прийняти такі роботи і оплатити їх на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору загальний термін виконання робіт складає 90 робочих днів.

Результати виконаних підрядником робіт оформляються актом прийому - передачі виконаних робіт (п.2.2 договору).

Згідно з п.2.4 договору датою закінчення виконання робіт за цим договором є дата підписання сторонами акту прийому - передачі виконаних робіт, з наданням підрядником замовнику комплекту документів на результат будівельних робіт.

Сторони у п.4.1 договору визначили, що загальна ціна договору визначається кошторисом, якій є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до договірної ціни та зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва за формою локального кошторису, вартість виконаних робіт склала 1336351,26 грн.

Пунктом 4.2 договору визначено, що оплата за цим договором здійснюється замовником підряднику платіжними дорученнями на поточний рахунок підрядника у національній валюті України:

- оплата авансу у розмірі 50% від кошторису перед початком виконання робіт;

- всі наступні розрахунки виконуються протягом 5 банківських днів після підписання проміжних Актів прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно з п.5.3 договору здавання-приймання виконаних робіт оформлюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору позивач за платіжними доручення № 189 від 20.11.2017 на суму 500000,00 грн., № 13 від 09.01.2018 на суму 400000,00 грн., № 372 від 03.05.2019 на суму 200000,00 грн., № 361 від 05.05.2018 на суму 200000 грн., № 383 від 10.05.2019 на суму 200000,00 грн. перерахував на рахунок відповідача 1500000,00 грн.

31.07.2018 між позивачем та відповідачем був підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт по договору підряду № 13/13-17 від 13.1.12017 на суму 1429508,46 грн. без будь-яких зауважень.

18.02.2019 між позивачем (сторона-2) та відповідачем (сторона-1) був підписаний протокол (угода) про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони узгодили, що за договором № СФ-0000033 від 27.12.2018 сторона 1 є кредитором, а сторона-2 боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 14400,00 грн.; за договором № 13/13-17 від 13.11.2018 сторона-1 є боржником, а сторона 2 кредитором при виконанні грошового зобов`язання в сумі 70491,54 грн. станом на 18.02.2019 включно, вказані зобов`язання за договорами припиняються у сумі 14400,00 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що в результаті здійснення розрахунків між сторонами переплата позивача по договору підряду № 13/13-17 від 13.11.2017 склала 56 091,54 грн., які відповідач, у т.ч. на вимогу від 03.07.2019, не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За приписами ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Частиною 1 ст. 889 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проаналізувавши положення укладеного між сторонами договору підряду № 13/13-17 від 13.11.2017, протоколу (угоди) про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.02.2019, надані докази в їх сукупності, судом першої інстанції встановлено, що позивачем за платіжними документами сплачено в рахунок підрядних робіт 1 500 000,00 грн., з яких відповідачем підтверджено належним виконання та передано результати робіт. вартістю 1 429 508,46 грн., також позивачем зараховано 14 400,00 грн. зустрічних вимог відповідача, у розпорядженні відповідача залишились кошти у сумі 56 091,54 грн.

04.07.2019 позивач надіслав на адресу відповідача претензійний лист за вих.№ 540 від 03.07.2019 з вимогою повернення 56 091,54 грн. надмірно перерахованих коштів. Претензія направлена відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих-кодом 333, що підтверджується копією фіскального чека відділу поштового зв`язку (а.с. 27). Згідно інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта», відправлення за штрих-кодом 333 вручено отримувачу 12.07.2019.

Вимога залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до умов п.11.2 договору укладений між сторонами договір підряду діє до 31 лютого 2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Проте, судом враховано, що підписання акту приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2018 по договору підряду № 13/13-17 сторони досягли мети укладення договірних відносин по вказаному правочину, замовник отримав результати виконаних робіт.

Відповідно до протоколу (угоди) про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.02.2019, яка підписана обома сторонами, відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем по договору підряду № 13/13-17 від 13.13.2017 у сумі 70491,54 грн. станом на 18.02.2019, яка за результатом зарахування зустрічних однорідних вимог погашена на суму 14 400,00 грн.

Доводи відповідача стосовно того, що протокол (угода) про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.02.2019 є доказом припинення усіх зобов`язань між сторонами, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються положеннями самого протоколу.

Так, за умовами протоколу сторона-1 (відповідач) і сторна-2 (позивач), маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі статті 601 Цивільного кодексу України про зарахування зустрічних однорідних вимог, та припинення взаємних зобов`язань у сумі 14400,00 грн.

Отже, дана угода передбачає, що сторони не мають претензії одна до одної саме в межах суми 14400,00, а не про прощення боргу у сумі 56091,54 грн.

Доказів повернення/оплати відповідачем суми 56 091,54 грн. боргу, суду не надано.

Відтак, з огляду на відсутність доказів виконання підрядних робіт по договору на суму 56 091,54 грн. та повернення коштів у заявленому розмірі, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

За огляду на викладене, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 56091,54 грн. є обґрунтованими.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі №910/9778/19 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРДІФАСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі №910/9778/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі №910/9778/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/9778/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 26.12.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська