ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.12.2019м. ДніпроСправа № 904/31/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Примак С.А.

при секретарі судового засідання Драної Ю.В.

за участю представників сторін

від кредитора:

- представник ПАТ "Підприємство з іноземними інвестиціями" Ханіна А.Ф., довіреність №04 від 05.05.19р.

- представник ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" Левченко І.А., довіреність №18/1691 від 01.03.2019 р.

- представник АТ КБ "ПриватБанк" Іванова С.О., довіреність №426-К-О від 07.02.2019р.

- представник ГУ ДПС у Дніпропетровській області Горбань Р.С., довіреність № 20266/04-36-08-07 від 23.10.19р.

- представник Дніпропетровського обласного центру зайнятості Платова М.О., довіреність №12/11-4381 від. 28.12.18р.

- представник ТОВ "Феррострой" Гордієнко А.М., довіреність №1661 від 17.12.18р.

від боржника: представник Сіменцова М.О., довіреність №211 від 23.10.2019р.

за участю: представник розпорядника майном Лисенко А.В., довіреність б/н від 27.09.19р.

розглянувши справу

за заявою Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про визнання грошових вимог

ОСОБА_1 .

СУТЬ СПОРУ:

10.03.2016р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою б/н від 04.03.2016р. з грошовими вимогами до боржника в розмірі 23786446,46грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2016р. заяву кредитора прийнято до розгляду.

Відповідно до повідомлення розпорядника майном №02-41 від 31.03.2016р. грошові вимоги кредитора відхилено у повному обсязі через відсутність заборгованості та порушенням кредитором строку позовної давності.

13.11.2019р. до суду надійшли додаткові письмові пояснення АТ КБ «Приватбанк» №11/11-1 від 11.11.2019р.

Так, кредитор заперечує проти повідомлення розпорядника майном щодо не визнання грошових вимог та зазначає, що розпорядник майном не є стороною по справі, а тому позбавлений можливості заявлення про застосування строку позовної давності у справі.

Крім того, розпорядником майна не взято до уваги, що згідно з ч.ч. 1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З 22.07.2007 року (з дня добровільного погашення заборгованості ТОВ "Восток-Руда" за Кредитними договорами №002 від 16.03.2001 року та №443 від 10.04.2001 року за рішеннями суду) заново почався відлік перебігу строку позовної давності.

Крім того, 30.04.2009 року відбулося погашення 1959,78 дол.США заборгованості ТОВ "Восток-Руда" за пенею за Кредитним договором №002 від 16.03.2001 року, тому з 30.04.2009 року за цим Договором знову перервався перебіг строку позовної давності, й цей строк розпочався заново.

Також, 10.11.2009 року відбулося погашення 42 000, 00 грн. та 22.12.2009 року відбулося погашення 270,84 грн. заборгованості ТОВ "Восток-Руда" за пенею за кредитним договором №443 від 10.04.2001 року, тому з 22.12.2009 року за цим Договором знову перервався перебіг строку позовної давності, й цей строк розпочався заново.

Також розпорядник майна не врахував, що відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 263 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинного до 21.10.2019 року) мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Щодо задоволення вимог кредиторів ТОВ "Восток-Руда" неодноразово вводився мораторій, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України зупиняв перебіг позовної давності, а саме 20.08.2009 р. - справа про банкрутство № Б24/332-09; 09.07.2015 р. - справа про банкрутство №904/5813/15; 09.11.2015 р. - справа про банкрутство № 904/9685/15; 06.01.2016 р. - справа про банкрутство № 904/1/16; 11.02.2016р. - дана справа про банкрутство № 904/31/16.

Згідно оновленого реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» боржником та розпорядником майна відхилено.

Згідно із п.п.4 п.14 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, розгляд справи відбувається за правилами, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали справи та грошові вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2001р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та СП «ВостГОК-Ашурст» (правонаступником якого є ТОВ «Восток-Руда») укладено договір №002, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом 160000,00 доларів США.

На виконання умов договору боржник отримав відновлювальну кредитну лінію з лімітом 160 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Додатком № 1 до укладеного кредитного договору сторони досягли згоди щодо графіку погашення кредиту.

Відповідно до укладених додаткових угод до договору №002 від 16.03.2001р. загальний кредитний ліміт зменшений до 145 000,00 доларів США, встановлено 19% річних розмір відсотків для поточної заборгованості та 38% річних розмір відсотків для простроченої заборгованості. Також сторони визначили дату 19.09.2002 р., як строк повернення кредиту (згідно додаткової угоди від 25.06.2002 року).

Згідно із п. 2.2.3 договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 29-го числа, якщо інше не передбачено п.6.4 даного договору. В разі несплати процентів в зазначений строк вони вважаються простроченими (п.2.2.3 договору).

Пунктом 4.3 договору визначено, що при порушенні позичальником зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.3, 4.1 даного договору, комісій, передбачених 2.2.6, 2.27, 2.2.8 даного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової вставки НБУ, що діяла за період за який сплачується пеня від суми заборгованості по процентах і комісіям за кожний день прострочення платежу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2003р. по справі №25/346 (т.6 а.с.145) з ТОВ "Восток-Руда" на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто 145000 доларів США боргу по поверненню кредиту, 58119,17 доларів США боргу по відсотках за користування кредитом, 1700,00грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заборгованість по кредиту в розмірі 145000 доларів США, 58119,17 доларів США боргу по відсотках за користування кредитом погашено боржником 22.05.2007р., що підтверджено відповідними банківськими виписками та копіями платіжних доручень, наданих кредитором (т. 6 а.с.146-149).

Станом на день погашення основної заборгованості згідно розрахунку кредитора залишились не погашеними відсотки за користування кредитом у розмірі 201379,18 доларів США, пеня в розмірі 167325,11 доларів США (за період з 21.06.2004р. по 22.05.2007р.).

В подальшому через непогашення заборгованості по відсотках кредитором нараховано боржнику пеню за період з 01.06.2007р. по 10.02.2016р.

Станом на 10.02.2016 р. згідно розрахунку кредитора за ТОВ "ВОСТОК-РУДА" по договору №002 від 16.03.2001 року обліковується заборгованість 756429,66 доларів США, з яких 201379,18 доларів США залишок заборгованості по процентах (що еквівалентно 5 278 873,27 грн.); та 555050,48 доларів США загальний розмір нарахованої пені (що еквівалентно 14549871,26грн.).

10.04.2001р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та СП «ВостГОК-Ашурст» (правонаступником якого є ТОВ «Восток-Руда») укладено договір №443, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом 400000 грн.

Відповідно до укладеного договору ТОВ "ВОСТОК-РУДА" отримав до 09.04.2002 р. поновлювальну кредитну лінію з лімітом 400 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Додатком № 1 від 10.04.2002р. до укладеного кредитного договору сторони досягли згоди щодо графіку погашення кредиту.

Відповідно до укладених додаткових угод встановлено 39% річних розмір відсотків для поточної (заборгованості.

Також відповідно до додаткової угоди від 25.06.2002р. сторони визначили дату 08.10.2002 р., як строк повернення кредиту.

Згідно розрахунку кредитора заборгованість по кредиту в розмірі 397455,82грн. погашено боржником 22.05.2007р.

Згідно із п. 2.2.3 договору позичальник зобов`язався відсотки, розраховані по 28 число, сплачувати кредитом щомісяця не пізніше 29-го числа, якщо інше не передбачено п.6.4 даного договору. В разі несплати процентів в зазначений строк вони вважаються простроченими (п.2.2.3 договору).

Пунктом 4.3 договору визначено, що при порушенні позичальником зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.3, 4.1 даного договору, комісій, передбачених 2.2.5 даного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної дисконтної вставки НБУ, що діяла за період за який сплачується пеня від суми заборгованості по процентах і комісіям за кожний день прострочення платежу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2003р. по справі №12/93 (т.6 а.с.150) з ТОВ "Восток-Руда" на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто 397455,82грн. заборгованість по кредиту, 332098,84грн. відсотки за користування кредитом, 1700,00грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заборгованість по кредиту в розмірі 397455,82грн. та 33391,84грн. відсотки за користування кредитом погашено боржником 22.05.2007р., що підтверджено відповідними банківськими виписками та копіями платіжних доручень, наданих кредитором (т. 6 а.с.151-154).

Станом на день погашення основної заборгованості 22.05.2007р., згідно розрахунку кредитора залишились не погашеними відсотки за користування кредитом у розмірі 1131225,08грн., пеня в розмірі 684316,14грн. (за період з 21.08.2003р. по 22.05.2007р.).

В подальшому через непогашення заборгованості по відсотках кредитором додатково нараховано боржнику пеню за період з 01.06.2007р. по 10.02.2016р.

Станом на 10.02.2016 р. згідно розрахунку кредитора за ТОВ "ВОСТОК-РУДА" по договору №443 від 10.04.2001р. обліковується заборгованість 3957701,93грн., з яких 1131225,08грн. заборгованість по процентах та 2826476,85грн. пені.

В силу частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. ст. 251, 253 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 260 ЦК України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Сторонами не подано доказів укладання в порядку ст. 259 ЦК України договору про збільшення строку позовної давності.

Судом не приймається до уваги заперечення кредитора щодо відсутності у розпорядника майном повноважень щодо заявлення про застосування строку позовної давності у справі, оскільки він у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства є учасником провадження у справі про банкрутство та в порядку ст. 44 зазначеного Кодексу зобов`язаний розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами, що в свою чергу надає йому права подання заперечень щодо грошових вимог, в тому числі з підстав порушення строків позовної давності.

Стосовно зупинення перебігу позовної давності у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) слід зазначити наступне.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом.

Протягом дії мораторію не може здійснюватись як виконавче провадження, так і добровільна оплата боржником грошових зобов`язань строк виконання яких настав до дня введення мораторію, а тому законодавством встановлюється відстрочка виконання боржником зобов`язань, що підпадає під визначену п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України підставу зупинення перебігу строку позовної давності.

При цьому, мораторій не звільняє від виконання зобов`язання, а є відстроченням виконання певних обов`язків або відкладенням певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акту.

Судом досліджено викладені у пояснення кредитора №11/11-1 від 11.11.2019р. обставини та встановлено, що ухвалою суду від 20.08.2009р. порушено провадження у справі №Б24/332-09 про банкрутство ТОВ «Восток-Руда», якою одночасно введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та ухвалою суду від 29.09.2009р. заяву ініціюючого кредитора залишено без розгляду. Тобто мораторій діяв з 20.08.2009р. по 29.09.2009р. По решти справ, на які посилається кредитор №904/5813/15, №904/9685/15, №904/1/16 провадження у справі про банкрутство не відкривалось через відкликання заяви або відмовою у порушенні провадження у справі, тому мораторій на задоволення вимог кредиторів не вводився. Текст процесуальних документів по зазначених справах містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є загальнодоступним.

Проте порушення провадження у справі №Б24/332-09 про банкрутство ТОВ «Восток-Руда» та введення мораторію на півтора місяця (з 20.08.2009р. по 29.09.2009р.), не спростовують факту значного пропущення кредитором строку позовної давності.

З огляду на викладене, враховуючи пропуск кредитором строку позовної давності зі стягнення заборгованості про процентах за користування кредитом та пені, суд вважає за необхідне у визнання грошових вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 235 ГПК України, ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, -

УХВАЛИВ:

Грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда", Дніпропетровська область, м. Жовті Води в розмірі 23786446,46грн. відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у 10-ти денний строк до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя С.А. Примак