ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019м. ДніпроСправа № 904/5415/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Савьолової Уляни Петрівни, м. Болехів, Івано-Франківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КЛАС", м. Дніпро

про стягнення боргу за виконане перевезення

Суддя Ярошенко В.І.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ПРОЦЕДУРА

Фізична особа-підприємець Савьолова Уляна Петрівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС КЛАС" про стягнення заборгованості у розмірі 29395, 76 грн, з яких: 26723, 42 грн -основний борг та 2672, 34 грн - неустойка.

Ухвалою суду від 19.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 19.11.2019 судом для подання відповідачем відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.11.2019 була отримана відповідачем 26.11.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цінного листа (арк. с. 33).

Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 252 від 17.09.2019 на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному і міжмісцевому сполученні.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 193 Господарського кодексу України 526, 530, 533, 909 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Обставини укладання договору та заявки до нього, факт надання послуг з перевезення, строк оплати таких послуг, наявність часткової та/або повної оплати, наявність прострочення виконання зобов`язання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

17.09.2019 між Фізичною особою-підприємцем Совьоловою Уляною Петрівною (далі - позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Класс» (далі - відповідач, експедитор) було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжмісцевому сполученні № 252 (далі - договір). Відповідно до пункту 1.1 договору перевізник доставляє зазначені у транспортній заявці, що є невід`ємною частиною цього договору, вантажі, а експедитор сплачує вартість послуг перевізника на узгоджених умовах.

Відповідно до пункту 4.1 договору оплата за перевезення вантажу здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів: ТТН/CMR рахунку-фактури, акта надання послуг, якщо інше не обумовлено у заявці.

Вартість послуг перевізника зазначена у погодженій заявці (пункт 4.2 договору).

17.09.2019 сторонами було підписано заявку № 19 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, якою сторони погодили маршрут: 14548 Schwielowsee (Німеччина) - м. Миколаїв (Львівська область) Україна; CMR; найменування вантажу: сировина, дата навантаження: 24.09.2019, сума та форма оплати: 1600 євро за курсом НБУ на день навантаження, з них 600 євро на замитненні та 1000 євро після отримання оригіналів документів 1 день м. Дніпро, Нова пошта відділення 24; строк доставки 27.09.2019; автомобіль Вольво АТ0089КМ/АТ1199ХХ (арк. с. 13).

26.09.219 відповідачем було здійснено першу частино платежу за заявкою № 19 від 17.09.2019 на суму 16000 грн (арк. с.19).

26.06.2019 позивачем було розпочато проходження митного контролю на Львівській митниці ДФС, що підтверджується відповідним штампом на CMR, згідно якої відбувалось спірне перевезення вантажу (арк. с. 14).

Автомобыль Вольво АТ0089КМ/АТ1199ХХ виїхав з митного терміналу 30.09.2019, що підтверджується відповідним штампом Львівської митниці ДФС на облікові картці АТЗ реєстраційний номер № ПТ000144828. (арк. с. 21).

01.10.2019 вантаж був доставлений отримувачу.

07.10.2019 позивачем було здійснено відправлення на адресу відповідача всіх необхідних для здійснення оплати документів службою доставки ТОВ «Нова Пошта» за експрес-накладною № 09017 та відповідно до Журналу вихідної кореспонденції ФОП Савьолова У.П. (арк. с. 15-18).

Вказане поштове відправлення було отримано відповідачаем 10.10.2019, що підтверджується інформацією, що міститься на офіційному сайті перевізника ТОВ «Нова Пошта» за відслідковуванням експрес-накладної № 09017 (арк. с. 34).

Таким чином, з урахуванням встановлених стронами у заявці № 19 від 17.09.2019 строків оплати, відповідач мав здійснити повну оплату наданих відповідачем послуг перевезення не пізніше наступного дня, тобто 11.01.2019.

На момент звернення позивача із даним позовом до суду, строк оплати відповідачем вартості наданих послуг перевезення на суму 1000 євро, що еквівалентно 26723, 42 грн є таким, що настав. Доказів оплати відповідачем наданих послуг на вищевказану суму суду не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

З огляду на наявний у матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з перевезення.

Щодо суми основного боргу.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як встановлено судом вище, на момент розгляду спору строк оплати наданих послуг з перевезення на суму 1000 євро, що еквівалентно 26723, 42 грн є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати послуг з перевезення на вищевказану суму не надав.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з перевезення у розмірі 26723, 42 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування неустойки

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за кожну добу простою транспортного засобу під навантаженням (вивантаженням) понад нормативних строків (пункт 2.2.2 цього договору), експедитор сплачує перевізникові неустойку у розмірі 100 євро на території Європи та 50 євро на території країн СНД, якщо у заявці не зазначено інше.

Відповідно до пункту 2.2.2 договору встановлено нормативний строк простою автомобіля під навантаження, вивантаження та митні процедури, зокрема, щодо завантаження та проходження митних процедур не більше 48 годин.

У зв`язку з понаднормовим простоєм транспортного засобу під навантаження та проходження митних процедурах протягом 2 діб, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі 2672, 34 грн.

Як встановлено судом вище, 26.09.2019 позивачем було розпочато проходження митного контролю на Львівській митниці ДФС. Виїхав автомобіль Вольво АТ0089КМ/АТ1199ХХ з митного терміналу 30.09.2019.

Тобто вказаний автомобіль перебував на митному терміналі 4 доби - 27.09.2019-30.09.2019. З яких, з урахуванням з урахуванням положень пункту 2.2.2 договору, понаднормовий простій автомобіля Вольво АТ0089КМ/АТ1199ХХ у митному терміналі на території України склав 2 доби.

Отже з урахуванням положень пункту 5.2 договору, позивачем правомірно нараховано відповідачу неустойку у зміні 50 євро *2 = 100 євро, що на склало 2672, 34 грн.

З урахуванням викладеного, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 2672, 34 грн підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина 3 стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

У позові позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 4900 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір правову допомогу від 04.11.2019, укладений між ним (довіритель) та адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем (повірений) (далі - договір про правову допомогу, арк. с. 23), відповідно до пункту 1.1 якого, повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя надати правову допомогу у спорі з ТОВ «Транс Клас» клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Повноваження адвоката Лози В.М. підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 507 від 16.05.2008 (арк.с.27).

Сторони у пункті 2.1 договору про правову допомогу погодили, що за здійснення дій, визначених у пункті 1.1 цього договору, довіритель сплачує повіреному винагороду у розмірі 4900 грн.

08.11.2019 між адвокатом Лозою В.М. та позивачем було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг до договору про правову допомогу, згідно якого адвокат надав позивачу юридичні послуги на загальну суму 4900 грн (арк. с. 24).

Позивач здійснив оплату вартості юридичних послуг адвоката Лози В.М. у розмірі 4900 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 01-11 від 08.11.2019 (арк. с. 26).

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідачем не подавалось.

З огляду на викладене, згідно частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4900 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 1921 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Клас» (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 2-Ж; ідентифікаційний код 39904339) на користь Фізичної особи-підприємця Савьолової Уляни Петрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) основний борг у розмірі 26723, 42 грн, неустойку у розмірі 2672, 34 грн, 1921 грн витрат зі сплати судового збору та 4900 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повне рішення складено 24.12.2019

Суддя В.І. Ярошенко