ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019м. ДніпроСправа № 904/3546/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, смт. Черкаське, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 2 535 326,28 грн., пені у розмірі 347 215,94 грн., 3% річних у розмірі 220 651,55 грн., інфляційної складової у розмірі 852 508,52 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Лисенко В.О., довіреність № 14-202 від 17.05.2019;

від відповідача: Бобров В.В., довіреність № 3454 від 16.09.2019.

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення суми основного боргу у розмірі 2 535 326,28 грн., пені у розмірі 347 215,94 грн., 3% річних у розмірі 220 651,55 грн., інфляційної складової у розмірі 852 508,52 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 4535/1617-ТЕ-3 від 25.08.2016 зі сплати вартості поставленого природного газу.

Ухвалою суду від 19.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 17.09.2019.

В судовому засіданні від 17.09.2019 оголошено перерву до 15.10.2019.

Ухвалою суду від 15.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 17.11.2019.

В судовому засіданні від 15.10.2019 оголошено перерву до 28.10.2019.

В судовому засіданні від 28.10.2019 оголошено перерву до 12.11.2019.

Ухвалою суду від 12.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 27.11.2019.

В судовому засіданні від 27.11.2019 оголошено перерву до 11.12.2019.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (надалі - постачальник) та Будинкоуправлінням №2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району (надалі - споживач) було укладено договір постачання природного газу № 4535/1617-ТЕ-3 від 25.08.2016 (надалі - договір).

Позивач виконав умови договору, поставив Будинкоуправлінню № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року природний газ на загальну суму 5 697 412,39 грн.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений природний газ у встановлених розмірі та строки.

Так, станом на 17.05.2019 у Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району наявна заборгованість перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у розмірі 2 535 326,28 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивачем було нараховано до сплати пеню у розмірі 347 215,94 грн., 3% річних у розмірі 220 651,55 грн. та суму інфляційної складової у розмірі 852 508,52 грн.

Проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені позивач заперечив, вказав, що він не вчиняв жодних неправомірних дій, яки мали наслідком прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Також позивач зазначив, що відповідач не виконує свої договірні зобов`язання на протязі тривалого часу, що впливає на фінансовий стан позивача. Крім того, відповідачем не надано жодних документів, з яких би вбачалось фінансове становище підприємства.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

На адресу суду, 03.10.2019 надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначив про таке.

Станом на дату подання відзиву сума основної заборгованості відповідача перед позивачем складає 1 914 248,53 грн., на підтвердження чого відповідач долучив до матеріалів справи платіжні доручення про сплату сум основного боргу та виписки по рахунку.

За таких обставин, відповідач просить суд закрити провадження у справі у частині стягнення з Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району суми основного боргу у розмірі 621 077,75 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафних санкцій, відповідач зазначив, що відповідні розрахунки зроблені позивачем без урахування часткових оплат відповідача. Також відповідач вказав, що позивачем не взято до уваги спільні протокольні рішення, укладені на виконання Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, якими встановлено інший, ніж передбачено договором, порядок розрахунків за отриманий відповідачем природний газ.

За таких обставин, відповідачем надано власний контррозрахунок штрафних санкцій.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені на 95% з 346905,34 грн. (сума пені за контррозрахунком відповідача) до 17 345,27 грн. Подане клопотання обґрунтоване тяжким фінансовим становищем підприємства, наявністю у Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району значної дебіторської заборгованості, реальним намаганням виконати свої грошові зобов`язання перед позивачем.

Також відповідачем було заявлено клопотання про покладення на позивача витрат Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 2 535 326,28 грн., пені у розмірі 347 215,94 грн., 3% річних у розмірі 220 651,55 грн., інфляційної складової у розмірі 852 508,52 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (який обсяг природного газу був поставлений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (який обсяг природного газу і в які строки оплачено споживачем), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником, чи наявні підстави для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (надалі - постачальник) та Будинкоуправлінням № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району (надалі - споживач) було укладено договір постачання природного газу № 4535/1617-ТЕ-3 від 25.08.2016 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з п. 12.1 договору, договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Пунктом 1.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2016 2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, поставив Будинкоуправлінню № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року природний газ на загальну суму 5 697 412,39 грн.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки товару.

Сторони погодили, що, з урахуванням п. 11.3 цього договору, укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

З урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з оплати поставленої теплової енергії є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений природний газ у встановлених розмірі та строки.

Так, станом на 17.05.2019 (дата здійснення розрахунку позивачем) у Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району була наявна заборгованість перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у розмірі 2 535 326,28 грн.

Разом з тим, за період з 17.05.2019 по дату звернення позивача до суду з даним позовом 08.08.2019, відповідачем було сплачено позивачу суму основного боргу у загальному розмірі 372 646,65 грн. Вказане підтверджується платіжними дорученнями №336 від 23.05.2019 на суму 124 215,55 грн., № 403 від 21.06.2019 на суму 124 215,55 грн., №422 від 24.07.2019 на суму 124 215,55 грн., долученими відповідачем до відзиву.

А отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 372 646,65 грн. слід відмовити.

Після звернення позивача до суду з даним позовом 08.08.2019, відповідачем було сплачено позивачу суму основного боргу у загальному розмірі 496 862,20 грн. Вказане підтверджується платіжними дорученнями № 480 від 15.08.2019 на суму 124 215,55 грн., №523 від 13.09.2019 на суму 124 215,55 грн., № 566 від 16.10.2019 на суму 124 215,55 грн., №597 від 04.11.2019 на суму 124 215,55 грн., долученими відповідачем до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

А отже, провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 496 862,20 грн. слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, станом на дату прийняття рішення у справі у Будинкоуправління №2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району наявна заборгованість перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у розмірі 1 665 817,43 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 220 651,55 грн. за загальний період з 26.11.2016 по 17.05.2019 та суму інфляційної складової у розмірі 852508,52 грн. за загальний період з січня 2017 по квітень 2019.

Під час судового розгляду, позивачем було надано до суду скорегований розрахунок штрафних санкцій. Відповідно до наданого розрахунку, суми 3% річних та інфляційної складової за порушення відповідачем грошового зобов`язання становлять суми у меншому розмірі, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Разом з тим, позивачем не було подано до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог. Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційної складової розглядаються у заявленій редакції.

Перевіривши скорегований розрахунок 3% річних (том 1, а.с. 174 177) суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних слід задовольнити у розмірі 196 227,86 грн. У задоволенні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 24 423,69 грн. - слід відмовити.

Перевіривши скорегований розрахунок інфляційної складової (том 1, а.с. 174 177) суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування було допущено арифметичні помилки. За розрахунком суду:

- інфляційна складова на суму заборгованості з оплати боргу за листопад 2016 у розмірі 86 917,62 грн. за період лютий 2017 становить 869,18 грн.;

- інфляційна складова на суму заборгованості з оплати боргу за грудень 2016 у розмірі 294 247,61 грн. за період березень 2017 становить 5 296,46 грн.;

- інфляційна складова на суму заборгованості з оплати боргу за січень 2017 у загальному розмірі 1 315 599,94 грн. (з урахуванням часткових оплат) за загальний період з березня 2017 по серпень 2019 становить 297 804,42 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової слід задовольнити у розмірі 730 511,79 грн. У задоволенні вимоги про стягнення інфляційної складової у розмірі 121 996,73 грн. - слід відмовити.

Згідно з п. 8.2. договору, у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 8.3. договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 26.11.2016 по 17.05.2019 у розмірі 347 215,94 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором постачання природного газу № 4535/1617-ТЕ-3 від 25.08.2016 (разом з додатковою угодою) (т. 1 а.с. 17 - 27), актами приймання-передачі природного газу (т. 1 а.с. 28 - 33).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться платіжними дорученнями про сплату заборгованості (т. 1, а.с. 80 89, 179 - 180), звітами про фінансовий стан Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району (т. 1, а.с. 90 97).

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ЗМЕНШЕННЯ РОЗМІРУ ПЕНІ.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені на 95 %. Подане клопотання обґрунтоване тяжким фінансовим становищем підприємства, наявністю у Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району значної дебіторської заборгованості, реальним намаганням виконати свої грошові зобов`язання перед позивачем.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Під час вирішення питання про зменшення заявленого розміру пені, судом, зокрема, враховано, що відповідач у добровільному порядку здійснює погашення заборгованості перед позивачем. Так, як зазначалось вище, за період з 17.05.2019 по дату звернення позивача до суду з даним позовом 08.08.2019, відповідачем було сплачено позивачу суму основного боргу у загальному розмірі 372 646,65 грн. Після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем було сплачено позивачу суму основного боргу у загальному розмірі 496 862,20 грн.

Із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що постачальник не поніс збитків внаслідок дій споживача, розмір штрафних нарахувань є надмірно великим порівняно із ступінню допущеного порушення та його наслідками. Тому, суд вважає за можливе зменшити заявлену до стягнення пеню до 200 000,00 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 496 862,20 грн. слід закрити.

Зменшити розмір пені, заявленої до стягнення з 347 215,94 грн. до 200 000 грн.

Позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 1 665 817,43 грн., пені у розмірі 200 000 грн., 3% річних у розмірі 196 227,86 грн., інфляційної складової у розмірі 730 511,79 грн. слід задовольнити.

У задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 372 646,65 грн., 3% річних у розмірі 24 423,69 грн. та інфляційної складової у розмірі 121 996,73 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору розподіляються пропорційно задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до загальних положень Господарського процесуального кодексу України, частина судових витрат у разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування відповідного зменшення.

Щодо клопотання відповідача про покладення на позивача витрат Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району на правову допомогу.

Відповідач просить суд покласти на позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн., що складаються з:

- ознайомлення з матеріалами справи 400 грн.;

- аналізу документів, моніторингу судової практики щодо розгляду аналогічних спорів, збирання доказової бази в інтересах клієнта для представництва в господарському суді 500 грн.;

- підготовки та подання до господарського суду клопотання про продовження процесуального строку та відкладення судового засідання 300 грн.;

- підготовки, складання та подання до господарського суду відзиву на позовну заяву. контррозрахунку, клопотання про зменшення штрафних санкцій 1 500 грн.;

- підготовки, складання та подання до господарського суду пояснення на відповідь на відзив, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи 600 грн.;

- підготовки і складання клопотання про стягнення з позивача судових витрат 200 грн.;

- представництва інтересів клієнта у судових засіданнях у справі загалом 1 500 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підтвердження надання Адвокатським об`єднанням «Артіс Лукейс» адвокатських послуг при розгляді справи № 904/3546/19, заявником надано: договір про надання правової допомоги від 16.09.2019; додаткову угоду № 1 від 05.11.2019 до договору про надання правової допомоги; довідку № 14 від 02.09.2019; довіреність № 2 від 09.08.2019; рахунок № 3-БУ від 13.11.2019, акт приймання - передачі послуг № 7 від 13.11.2019, детальний опис робіт (наданих послуг) від 13.11.2019; платіжне доручення № 611 від 13.11.2019 на суму 5000 грн.; виписку по рахунку Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району від 13.11.2019.

Розмір витрат на правову допомогу адвоката, заявлений відповідачем, підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

За таких обставин, витрати відповідача на правову допомогу адвоката слід покласти на позивача у частині, пропорційній задоволеним проханням відповідача, викладеним у відзиві.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 231, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Закрити провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 496 862,20 грн.

Зменшити розмір пені, заявленої до стягнення з 347 215,94 грн. до 200 000 грн.

Стягнути з Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району (місцезнаходження: 51272, Дніпропетровська область, смт. Черкаське, вул. Лісна, 18; ідентифікаційний код: 22992686) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) суму основного боргу у розмірі 1 665 817,43 грн., пені у розмірі 200 000 грн., 3% річних у розмірі 196 227,86 грн., інфляційної складової у розмірі 730 511,79 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 51 549,52 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 372 646,65 грн., 3% річних у розмірі 24 423,69 грн. та інфляційної складової у розмірі 121 996,73 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) на користь Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району (місцезнаходження: 51272, Дніпропетровська область, смт. Черкаське, вул. Лісна, 18; ідентифікаційний код: 22992686) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4 151,78 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.12.2019.

Суддя Ніколенко М.О.