ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4844/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Горового Руслана Леонідовича ( АДРЕСА_1 )

до Фізичної особи-підприємця Гулай Олени Володимирівни ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 113 544,74 грн. заборгованості за договором поставки, 9 991,94 грн. інфляційних втрат, 3 443,67 грн. 3% річних та 20 382,06 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Горовий Руслан Леонідович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №б/н від 15.10.2019 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гулай Олени Володимирівни заборгованості на загальну суму 147 362,41 грн., з яких:

- 113 544,74 грн. заборгованість за договором поставки;

- 9 991,94 грн. інфляційні втрати за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року;

- 3 443,67 грн. 3% річних за період з 11.10.2018 по 15.10.2019;

- 20 382,06 грн. пеня за період з 11.10.2018 по 11.04.2019.

Також позивач просить суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та судові витрати у сумі 12 210,44 грн., з яких 2 210,44 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрати на правничу допомогу, покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №5 від 25.08.2018 в частині своєчасної та повної оплати за товар отриманий за наступними видатковими накладними на загальну суму 114 372,74 грн.:

- №5407 від 25.08.2018 на суму 58 101,75 грн.;

- №5845 від 10.09.2018 на суму 18 793,46 грн.;

- №6874 від 11.09.2018 на суму 16 849, 32 грн.;

- №6871 від 11.09.2018 на суму 20 628,21 грн.,

з урахуванням накладної на повернення товару на суму 828,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/4844/19, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.11.2019 о 12:15 год.

У судовому засіданні 12.11.2019 розгляд справи відкладено на 05.12.2019 о 12:30 год.

До суду 22.11.2019 надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Після чого розгляд справи відкладався на 23.12.2019.

У судове засідання представник відповідача не з`явився відзив та витребуванні судом докази не надав. Ухвали суду надсилалися на адресу відповідача згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак вся надіслана кореспонденція суду повернулася за зворотною адресу з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Так, на підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.10.2019, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_3 . 2 на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.08.2018 між Фізичною особою-підприємцем Горовим Русланом Леонідовичем (далі - постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Гулай Оленою Володимирівною (далі - покупець) укладено договір поставки №5 відповідно до п.1.1. якого постачальник, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Найменування, кількість товару, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці відповідно до цього договору визначається сторонами у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору як додаток №1 (п.1.2. договору).

Згідно з п. 2.1. договору поставка здійснюється за адресою: г. Днепр, ул. Шевченко, 59 транспортування товару, його завантаження та розвантаження здійснюється кур`єрською службою за рахунок покупця. Право власності на товар та ризик його випадкового знищення чи пошкодження переходить до покупця з моменту передачі товару до кур`єрської служби.

До п.2.3. договору прийомка товару за кількістю, якістю здійснюється покупцем під час передачі товару постачальником покупцю. Після фактичного прийняття товару покупцем претензії щодо кількості та якості отриманого товару продавцем не приймаються. В момент приймання поставки товару покупцем здійснює перевірку відповідності кількості та якості товару.

Пунктом 4.1.2. договору передбачено, що постачальник має право вимагати здійснення покупцем оплати вартості поставленого товару на умовах та у строки визначенні цим договором.

Відповідно до п. 4.5. договору покупець зобов`язується оплатити отриманий товар у розмірі та у строки, що встановлені даним договором.

Згідно з п. 5.1. договору загальна вартість товару згідно з умовами цього договору: 3 121 умовних одиниць (три тисячі сто двадцять умовних одиниць).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що розрахунок за товар здійснюється покупцем у наступному порядку:

5.2.1. оплата у розмірі 100 (сто) % загальної вартості товару у розмірі 3 121 умовних одиниць (три тисячі сто двадцять умовних одиниць), здійснюються протягом 30 (тридцяти) днів після отримання від постачальника товару за видатково-прибуткової накладною.

Курс розрахунку встановлюється на день оплати (п.5.2.2. договору).

Відповідно до п.6.2.1. договору, у випадку порушення зобов`язань за п. 6.1. цього договору, сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п.9.1. договору даний договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та дає до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору Фізична особа-підприємець Горовий Руслан Леонідович поставив Фізичній особі-підприємцю Гулай Олені Володимирівні товар відповідно до видаткових накладних:

- №5407 від 25.08.2018 на суму 58 101,75 грн.;

- №5845 від 10.09.2018 на суму 18 793,46 грн.;

- №6871 від 11.09.2018 на суму 20 628,21 грн.;

- №6874 від 11.09.2018 на суму 16 849, 32 грн.

Крім того, сторонами були складенні та підписані з обох сторін додатки до договору у формі актів прийому-передачі товару:

- додаток 1 до договору від 25.08.2018 №5407 на суму 58 101,75 грн.;

- додаток 2 до договору від 10.09.2018 №5845 на суму 18 798,46 грн.;

- додаток 3 до договору від 11.09.2018 №6874 на суму 16 849,32 грн.;

- додаток 4 до договору від 11.09.2018 №6871 на суму 20 628, 81 грн..

Разом з тим сторони склали та підписали додаток №5 до договору від 13.11.2018 №321 у формі акту про повернення товару та за накладною про повернення товару покупцем №321 від 13.11.2018 відповідачем було повернуто товар у сумі 828, 00 грн..

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на умови договору строк оплати товару є таким, що настав.

Однак, всупереч умовам договору відповідач не здійснив оплату за отриманий ним товар на загальну суму 113 544,74 грн.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів погашення заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, чим порушено, приписи ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем в порядку п.6.1. договору нарахував та заявив до стягнення пеню у сумі 20 382,06 грн. за період з 11.10.2018 по 11.04.2019.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що розрахунок здійснено правильно.

Таким чином, заявлена до стягнення пеня у сумі 20 382,06 грн. за період з 11.10.2018 по 11.04.2019 підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані інфляційні втрати у сумі 9 991,94 грн. за період з жовтеня 2018 року по жовтень 2019 року та 3% річних у сумі 3 443,67 грн. за період з 11.10.2018 по 15.10.2019.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних встановлено, що розрахунок здійснено правильно.

Тому, заявлені до стягнення інфляційні втрати та 3% річних підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просить відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав до суду, зокрема, копію договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №24/09-2 від 24.09.2019, додаток №1 від 24.09.2019 до договору про надання юридичної допомоги №24/09-2 від 02.09.2019, ордер від 24.09.2019 ХВ № 1723 на надання правової допомоги у Господарському суді Дніпропетровської області, засвідчену копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, копію прибуткового касового ордеру №30 від 24.09.2019 про сплату 10 000,00 грн., акт в виконаних робіт за договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) #24/09-2 від 24.09.2019.

Проте, матеріали справи не містять детального опису виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Витрати понесені на правничу допомогу покласти на позивача.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гулай Олени Володимирівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Горового Руслана Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 113 544,74 грн. основного боргу, 9 991,94 грн. інфляційних втрат, 3 443,67 грн. 3% річних, 20 382,06 грн. пені та витрат по сплаті судового збору у сумі 2 210,44 грн., про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.12.2019

Суддя Е.М. Бондарєв