ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Справа № 918/352/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Гладка Л.А.,

представники учасників справи:

позивач- Твердий М.К., Співак А.М.;

відповідач- Мельничук С.В.;

третя особа- Борисова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників бага-токвартирного будинку «Соборна-15» на рішення господарського суду Рівненської області від 27.08.2019р., повний текст якого складено 03.09.2019р., у справі №918/352/19 (суддя Качур А.М.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборна-15» м.Рівне

до Рівненської обласної організації національної спілки

фотохудожників України м.Рівне

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Управління комунальною власністю виконавчого комітету

Рівненської міської ради м.Рівне

про усунення перешкод у користуванні приміщення шляхом його звільнення,-

та за зустрічним позовом Рівненської обласної організації національної спілки

фотохудожників України м.Рівне

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборна-15» м.Рівне

про усунення перешкод в користуванні приміщенням,-

У травні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборна-15» (надалі в тексті ОСББ) звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом про усунення перешкод Рівненською обласною організацією національної спілки фотохудожників України (надалі в тексті Спілка) у користуванні підвальним приміщення площею 217,1 м2 у бу-динку за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 15 шляхом його звільнення.(т.1, арк.справи 3-5).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.05.2019р. відкрито провадження у справі №918/352/19 та залучено до участі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Управління комунальною власністю виконавчо-го комітету Рівненської міської ради (надалі в тексті Управління).(т.1, арк.справи 1-2).

18 червня 2019 року до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява Рівненсь-кої обласної організації національної спілки фотохудожників України до Об`єднання співвласни-ків багатоквартирного будинку «Соборна-15» про усунення перешкод в користуванні приміщен-ням площею 217 м2 за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 15.(т.1, арк.справи 109-112).

Ухвалою від 18.06.2019р. прийнято зустрічну позову заяву для спільного розгляду з сервіс-ним позовом та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позо-вом у справі №918/352/19.(т.1, арк.справи 131-132).

За наслідками вирішення спору, господарський суд Рівненської області рішенням від 27.08. 2019р. відмовив у задоволенні первісного позову, зустрічний позов задоволив. Рішення вмотиво-ване тим, що захисна споруда підвальне приміщення площею 217,1 м2, яке знаходиться за адре-сою: м.Рівне, вул.Соборна, 15 перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради, не було відчужене з комунальної власності та не перей-шло внаслідок приватизації до власності ОСББ «Соборна-15». Натомість, останнім створено пе-решкоди у користуванні приміщенням шляхом встановлення металевих дверей на електромаг-нітному замку на вході у під`їзд через який потрібно проходити до захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) та встановленні замка на металеві ворота для заїзду через арку у подвір`я в якому вхід в під`їзд та лише через який можна потрапити до приміщення цивільної оборони, чим порушено права орендаря Спілки на безперешкодний доступ до приміщення.(т.1, арк.справи 226-234).

Не погоджуючись із рішенням, ОСББ «Соборна-15» подало скаргу до апеляційного господ-дарського суду, в якій просить скасувати рішення від 27.08.2019р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким задоволити первісний позов та відмовити у зустрічному позові.(т.2, арк.справи 7-11).

Обґрунтовуючи скаргу ОСББ «Соборна-15» зазначає, що господарський суд першої інстан-ції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд не врахував, що спірне приміщення, як частина підвального приміщення багатоквартирного будинку, має статус допоміжного, бо існує із часу забудови бу-динку (із 1958 року), функціонально призначене та використовується для розміщення у ньому технологічних систем, необхідних для життєзабезпечення будинку та санітарно-побутового обслу-говування його мешканців (понад 100 людей); як у державній (до 1991р.), так і у комунальній, а пізніше у приватній власності на будинок, допоміжні приміщення ніколи не були самостійними об`єктами права власності, а мали та мають лише статус приналежності головної речі, якою є квартири у багатоквартирному будинку та будинок в цілому (ст.132 ЦК УРСР, ст.186 ЦК України); приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не визначено законом, якого на час пере-бування будинку у комунальній власності не існувало, а тому право комунальної власності на спірне приміщення було набуте та припинилось як на приналежність до головної речі багато-квартирного житлового будинку та квартир в ньому; у зв`язку зі зміною правового режиму права власності на багатоквартирні будинки змінився і статус та правовий режим користування об-єктів цивільного захисту, зокрема і спірного приміщення як об`єкта цивільного захисту, яке, від-повідно до вимог ст.32 Кодексу цивільного захисту України, відноситься до споруд цивільного захисту подвійного призначення; відповідно до ст.32 зазначеного Кодексу споруда цивільного за-хисту подвійного призначення перебуває на утриманні та у користуванні співвласників будинку.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019р. відкрито провадження за скаргою Позивача.(т.2, арк.справи 5).

У судовому засіданні оголошувалась перерви до 19.11.2019р., 26.11.2019р., 28.11.2019р. та 10.12.2019р. Крім того, ухвалою від 28.11.2019р. витребувано у Виконавчого комітету Рівненської міської ради інформацію щодо дати надання статусу захисної споруди цивільного захисту під-вальному приміщенню орієнтовною площею 217,1 м2, яке розташоване у житловому будинку за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 15.(т.2, арк.справи 43-45, 49-53, 95-98, 113-119).

Під час апеляційного провадження до суду надійшли:

19.11.2019р., 25.11.2019р., 26.11.2019р., 28.11.2019р., 10.12.2019р. від Скаржника додат-кові пояснення до апеляційної скарги та клопотання про долучення доказів, які на думку ОСББ додатково підтверджують їх правову позицію та підставність заявленого первісного позову, а та-кож заява про призначення судової будівельно-технічної експертизи.(т.2, арк.справи 46-48, 77, 88-94, 99-108, 111-112, 126-131).

21.10.2019р. надійшов відзив Спілки, у якому остання заперечує проти задоволення апеля-ційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.(т.2, арк.справи 27-32).

21.10.2019р., 26.11.2019р. та 28.11.2019р. від Третьої особи надійшли додаткові пояснення та клопотання про долучення додаткових доказів на вимогу суду. Так, Управління вважає апеля-ційну скаргу безпідставною та просить відмовити у її задоволенні з огляду на те, що спірне при-міщення не підлягає та ніколи не підлягало приватизації, а предметом спору є саме усунення перешкод у користуванні майном.(т.2, арк.справи 34-37, 85-87, 109-110).

Також на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 28.11.2019р. Виконавчий комітет Рівненської міської ради повідомив, що згідно з обліковими даними, які знаходяться в управлінні з питань надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Рівненської міської ради за адресою: м.Рів-не, вул.Соборна,15 обліковується захисна споруда цивільного захисту з обліковим №67800. В об-ліковій картці зазначається, що захисна споруда цивільного захисту здана в дію в 1958 році. До-датково повідомлено, що в управлінні з питань надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Рів-ненської міської ради є технічний паспорт підвального приміщення від 1980 року розташованого за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15, де приміщення значиться як об`єкт цивільного захисту.(т.2, арк.справи 133).

У судових засіданнях апеляційної інстанції 22.10.2019р., 19, 26, 28 листопада 2019 року та 10.12.2019р. представник ОСББ «Соборна-15» підтримав свою апеляційну скаргу в повному обся-зі та надав пояснення. Представники Спілки та Третьої особи заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просили суд врахувати, що спірне приміщення є бомбосховищем, а тому не може бути власністю ОСББ, а та-кож заперечили проти призначення у справі судової експертизи.

Колегія суддів у судовому засіданні 10.12.2019р. відмовила у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціа-тиви призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що ма-ють значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встано-вити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати екс-пертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважни-ми, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З огляду на те, що предметом як первісного, так і зустрічного спору є усунення перешкод у користуванні майном. Клопотання обґрунтоване необхідністю встановлення того, чи є спірне при-міщення допоміжною річчю будинку за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15. Натомість встановлен-ню у даній справі підлягають обставини правомірності користування та володіння спірним при-міщенням Позивачем чи Відповідачем, матеріалів справи достатньо для встановлення того чи є спірне приміщення нежилим чи допоміжним, а тому відсутня необхідність використання для цьо-го спеціальних знань.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарсь-кий суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 (раніше вул.Ленінська) 1956 року побудови з площею нежитлових приміщень 862,3 м2, з яких 100,1 м2 побутового обслуговування, що стверджується технічним паспортом будівлі погоджений начальником БТІ 20.08.1990р.(т.1, арк.справи 32-39).

Матеріали справи містять облікову картку сховища №67800 та план земельної ділянки за-хисної споруди, з яких вбачається, що вбудоване сховище на 100 чол. загальною площею 217,1 м2 за адресою: м.Рівне АДРЕСА_1 , клас сховища «А-IV» належить Управлінню комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, перебуває у задовільному стані та вико-ристовується у мирний час спілкою фотохудожників як фотогалерея. Рік побудови 1958, рік вводу в експлуатацію 1984.(т.1, арк.справи 73, 74-75, 76).

Матеріали справи свідчать, що Управління комунальною власністю та Спілка фотохудож-ників уклали договір №1596 від 01.08.2003р. про безоплатне користування комунальним майном, відповідно до п.1.1 якого Управління передає, а Спілка приймає на тимчасове безоплатне утри-мання нежитлове приміщення площею 230,1 м2, яке знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Собор-на,15. Договір підписаний уповноваженим представниками сторін, погоджений начальником Уп-равління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Рівненського міськви-конкому, скріплений відтисками печаток.(т.1, арк.справи 82).

Угодою від 06.11.2012р. розірвано Договір безоплатного користування від 01.08.2003р. №1596.(т.1, арк.справи 83).

З матеріалів справи вбачається, що Управління та Спілка уклали договір від 06.11.2012р. №1980 про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) (з ура-хуванням додаткових договорів від 26.01.2015р. та 05.11.2016р.), за умовами п.1.1 якого Управ-ління передало, а Спілка прийняла нежитлове приміщення площею 217,1 м2, яке знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15. За умовами п.п.7.1, 7.2, 7.4 строк дії договору 2 роки з моменту його підписання, за умови відсутності заперечень Управління протягом місяця, Спілка продовжує користуватися захисною спорудою і договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Договір підписаний уповноваженим представниками сторін, погоджений начальником Управління з питань надзвичайних ситуацій Рівненського міськвиконкому та начальником тери-торіального управління МНС України у Рівненській області, скріплений відтисками печаток.(т.1, арк.справи 84-86, 88, 89).

06 листопада 2012 року Управління передало, а Спілка прийняла сховище №67800, про що свідчить акт приймання-передачі за договором про безоплатне зберігання захисної споруди циві-льного захисту (цивільної оборони).(т.1, арк.справи 87).

Матеріали справи свідчать, що Управління-орендодавець та Спілка-орендар уклали договір оренди захисних споруд цивільного захисту від 06.11.2018р. (надалі в тексті Договір оренди), за умовами пунктів 1 та 2 якого захисна споруда площею 217,1 м2, яка знаходиться за адресою: м. Рівне, вул.Соборна,15 та перебуває на балансі Управління передається в оренду з метою розмі-щення творчих майстерень та фотогалереї. Використання зазначеного майна для таких потреб здійснюється з урахуванням вимог статті 32 Кодексу цивільного захисту України. Відповідно до пункту 31 Договір діє з 06.11.2018р. до 05.10.2021р. Договір оренди підписаний уповноваженим представниками та скріплений відтисками печаток сторін.(т,1, арк.справи 90-94).

11.03.2019р. Управління та Спілка додатковою угодою до Договору оренди внесли зміни щодо розміру та порядку внесення орендної плати.(т.1, арк.справи 96).

З матеріалів справи вбачається, що Житлово-комунальне підприємство «Покровське» пере-дало, а ОСББ «Соборна 15» прийняло на баланс житловий будинок за адресою: м.Рівне, вул. Соборна,15, про що свідчить акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 01.01.2017р. Загальна площа нежитлових приміщень не визначена.(т.1, арк. справи 158).

Матеріали справи містять:

- лист Рівненської міської ради від 15.08.2017р. №С-2399к/17 в якому зазначено, що не-житлові приміщення за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 є власністю територіальної громади м.Рівного в особі Рівненської міської ради, перебувають на балансі управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та знаходяться у безоплатному збе-ріганні Рівненської обласної організації спілки фотохудожників України на підставі договору від 06 листопада 2012 року. З урахуванням того, що приміщення є об`єктом цивільної оборони, на час укладення договору застосовувались положення Порядку використання захисних споруд ци-вільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб.(т.1, арк.справи 41).

- лист Рівненської обласної державної адміністрації від 22.12.2017р. №вих-7950/0/01-01с/ 17, у якому зазначається, що нежитлове приміщення за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 щодо яких ОСББ «Соборна-15» здійснювався запит належать до фонду захисних споруд, перебувають на балансі Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та включені до переліку об`єктів нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Рівного. Вказані приміщення є нежитловими і належать до житлового комплексу, але не відносяться до житлового фонду та є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. А також не є допоміжними, бо не призначені для експлуатації будинку.(т.1, арк.справи 44).

- лист Рівненської міської ради №13-373 від 27.06.2018р., в якому вказується, що підставою для внесення нежитлового приміщення (захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) площею 217,1 м2 за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Рівного в особі Рівненської міської ради на законодавчому рівні стала постанова КМ України від 05.11.1991р. №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіа-льної одиниці (комунальною) власністю». На виконання постанови з метою розмежування майна між власністю області, міст обласного підпорядкування і власністю районів, розпорядженням предс-тавника президента України у Рівненській області від 24.11.1992р. №396 затверджено перелік ма-йна власності адміністративно-територіальної одиниці. Згідно з розпорядженням та у відповідно-сті до вищезазначеної постанови, до власності адміністративно-територіальних одиниць у галузі житлового господарства було віднесено житловий фонд та нежитловий фонд Рад народних депу-татів житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, по-в`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.(т.1, арк.справи 42)

- лист Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради від 23.08.2018р. №01-1044, у якому повідомляється, що у власності територіальної громади м.Рів-ного в особі Рівненської міської ради перебуває приміщення об`єкт цивільної оборони площею 217,1 м2. Право власності територіальної громади на цей об`єкт набуте на підставі закону. Реєс-трація права власності на цей час не здійснювалась.(т.1, арк.справи 43).

- лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального госпо-дарства України від 29.08.2018р. №8/9-2516-18, у якому роз`яснено, що спільне майно багато-квартирного будинку є спільною власністю співвласників.(т.1, арк.справи 45-46).

- витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.07.2019р., з якого вбачається, що під час провадження в суді першої інстанції 05.07.2019р. право власності на спірне приміщення площею 217,1 м2, яке розташоване за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 заре-єстровано за територіальною громадою в особі Рівненської міської ради, право власності виникло на підставі технічного паспорта виданого 08.12.2014р., листа Фонду державного майна України від 01.07.2019р., рішення Рівненської міської ради від 10.02.2015р.(т.1, арк.справи 170).

- заяву голови Спілки фотохудожників від 20.05.20149р. №7 до Рівненського відділу по-ліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, в якій зазначено, що 20.05.2019р. прийшовши до входу в приміщення, яке орендується на підставі договору оренди №1980 від 06 листопада 2018 року, встановлено, що вхід до приміщення заблокований за допомогою нових дверей, постав-лених у під`їзді. Із записки на дверях стало відомо, що це зроблено ОСББ даного будинку. Заб-локувавши вхід в приміщення ОСББ перешкоджають статутній діяльності Спілки.(т.1, арк.спра-ви 113).

- заяву (повідомлення) Спілки про кримінальне правопорушення від 04.06.2019р., в якому зазначено, що 20 травня 2019 року головою ОСББ без попереднього повідомлення проводилось встановлення дверей до під`їзду з магнітною замковою системою. На наступний день представник Спілки звернулась до голови ОСББ з проханням надати дублікат ключа від нових дверей, або забезпечити відвідувачам безперешкодний доступ до приміщення фотогалереї, на що останній зазначив, що жодного дубліката видано не буде. Заява зареєстрована в інформаційно-телеко-мунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України».(т.1, арк.справи 114-115).

- фотознімки, надані Спілкою та відмітки на плані прибудинкової території із позначенням місця встановлення дверей та воріт. Обставини щодо встановлення ОСББ електромагнітного зам-ка на металевих дверях на вході у під`їзд із проходом до захисної споруди цивільного захисту, а також встановлення замка на металевих воротах для заїзду через арку у подвір`я, не запере-чуються представниками сторін, а тому не потребують доказування в силу частини 1 статті 75 ГПК України.(т.1, арк.справи 124-126).

- витяг із інвентаризаційної справи житлового будинку за адресою: м.Рівне, вул.Собор-на,15, а саме поверховий план, експлікація внутрішньої площі, експлікація підвалу, журнал внут-рішніх замірів площі і розрахунок побудови згідно літер.(т.1, арк.справи 138-148).

Крім того, матеріали справи містять подану Виконавчим комітетом Рівненської міської ра-ди на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 28.11.2019р. інформацію, що згідно з облі-ковими даними, які знаходяться в управлінні з питань надзвичайних ситуацій виконавчого комі-тету Рівненської міської ради за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 обліковується захисна споруда цивільного захисту з обліковим №67800. В обліковій картці зазначено, що захисна споруда циві-льного захисту здана в дію в 1958 році. Додатково повідомлено, що в Управлінні з питань над-звичайних ситуацій виконавчого комітету Рівненської міської ради є технічний паспорт підваль-ного приміщення об`єкта цивільного захисту від 1980 року розташованого за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15.(т.2, арк.справи 133).

ОСББ «Соборна-15» вважаючи, що після передачі йому на баланс будинку власники квартир є власниками будинку і спірного приміщення, як допоміжного, звернулось до суду із по-зовом про усунення Спілкою перешкод у користуванні підвальним приміщенням площею 217,1 м2, яке розташоване за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15.(т.1, арк. справи 3-5).

Натомість, Спілка вважає, що користується спірним приміщенням у встановлений законом спосіб на підставі договірних відносин, а діями ОСББ «Соборна-15», які полягають у встановлен-ні дверей до під`їзду з магнітною замковою системою, встановленні замка на металеві ворота для заїзду через арку у подвір`я позбавлено Рівненську обласну організацію національної спілки фо-тохудожників України можливості безперешкодного доступу до орендованого приміщення. Зва-жаючи на викладене, Спілка фотохудожників подала зустрічний позов до ОСББ «Соборна-15» про усунення перешкод у користуванні майном.(т.1, арк.справи 109-112).

Як зазначалось вище, господарський суд Рівненської області рішенням від 27.08.2019р. від-мовив у задоволенні первісного позову, зустрічний позов задоволив.(т.1, арк.справи 226-234).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Даний спір про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнан-ня або оспорювання.(ст.15 ЦК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені ст.16 ЦК України. Так, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання пра-вочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припи-нення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шко-ди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу міс-цевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Належним в розумінні ст.16 ЦК Ук-раїни є спосіб захисту внаслідок застосування якого відновлюються порушені або оспорювані права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Аналогічно врегульовано способи захисту свого порушеного права у статті 20 Господар-ського кодексу України (надалі в тексті ГК України). Так, кожний суб`єкт господарювання та спо-живач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбаче-них законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністратив-но-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; ін-шими способами, передбаченими законом.

Із змісту положень ст.ст.317, 319 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Разом з тим, вимагати усунення будь-яких порушень права володіння поряд із власником має право і титульний володілець. Такий позов є негаторним.

Позивачем у негаторному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших прав на майно (титульний власник). До останніх належать як суб`єкти речових прав (на-приклад, підприємство, організація, установа, що не є власником майна, але володіє ним на праві повного господарського відання або оперативного управління, що позбавлена можливості корис-туватися чи розпоряджатися майном), так і суб`єкти зобов`язальних прав, які пов`язані з володін-ням (наприклад, орендар, охоронець, перевізник). У разі, якщо право володіння належить не вла-сникові, то позов має право подавати володілець майна, а власник може звернутися з таким по-зовом лише після припинення у володільця згаданого права на володіння.

Відповідно до ст.398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власни-ком або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Колегія суддів звертає увагу, що визначальною ознакою негаторного позову є індивідуа-льно визначене майно.

Звертаючись із первісним позовом та апеляційною скаргою ОСББ «Соборна-15» наголо-шує, що співмешканці будинку є власниками квартир, а тому спірне приміщення, як частина під-вального приміщення багатоквартирного будинку, має статус допоміжного, бо існує із часу забу-дови будинку (із 1958 року), функціонально призначене та використовується для розміщення у ньому технологічних систем, необхідних для життєзабезпечення будинку та санітарно-побуто-вого обслуговування його мешканців (понад 100 людей); допоміжні приміщення ніколи не були самостійними об`єктами права власності, а є лише приналежностями головної речі, якою є квар-тири у багатоквартирному будинку та будинок в цілому (ст.132 ЦК УРСР, ст.186 ЦК України); приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не визначене законом, якого на час перебу-вання будинку у комунальній власності не існувало, а тому право комунальної власності на спірне приміщення набуте та припинилось як на приналежність головної речі; у зв`язку зі зміною право-вого режиму права власності на багатоквартирні будинки змінився і статус та правовий режим користування об`єктів цивільного захисту, зокрема і спірного приміщення як об`єкта цивільного захисту, яке, відповідно до вимог ст.32 Кодексу цивільного захисту України, відноситься до спо-руд цивільного захисту подвійного призначення.

Розглядаючи даний спір в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів звер-тає увагу, що згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників бага-токвартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для спри-яння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до положень статті 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових при-міщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спі-льного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є примі-щення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-ого-роджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всере-дині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового примі-щення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників бага-токвартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Аналогічно врегульовано правовий режим допоміжних приміщень будинку у ч.2 ст.10 За-кону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Власники квартир багатоквар-тирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`я-зані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової тери-торії відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладов-ки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиро-наймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Конституційний Суд України в рішенні від 02.03.2004р. у справі №4-рп/2004 здійснив офі-ційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), в якому зазначив, що, аналізуючи порушені у конститу-ційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конст-руктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, схо-дові марші і т.ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об`єднання співвласників бага-токвартирного будинку».

У Рішенні від 09.11.2011р. у справі №14-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гурто-житку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які про-живають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо ньо-го, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквар-тирному будинку», допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначе-ні для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні примі-щення).

Натомість, нежиле приміщення приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквар-тирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого облад-нання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підви-щення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов-язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення то-що), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Відтак, визначальним для правильного вирішення даного спору є визначення правового статусу нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та встановлення того, чи відноси-ться спірне приміщення до допоміжних чи є нежилим приміщенням в структурі житлового бу-динку.

Колегією суддів враховується, що підвальні приміщення можуть бути обладнані для здійс-нення певного виду діяльності і не призначені для експлуатації будинку або побутового обс-луговування мешканців (наприклад, при здійсненні торговельної діяльності, цивільної оборони тощо).

Тобто в різних випадках одне і те ж приміщення може відноситись до житлового фонду і мати статус допоміжного або бути самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим в результаті приватизації квартир їх мешканцями право власності останніх на такі приміщен-ня не виникає.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які приз-начені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромисло-вого характеру, і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, слід враховувати як місце їхнього розташування, так і загальну характеристику сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. Аналогічна правова позиція щодо необхідності роз-межування нежилих та допоміжних приміщень відображена у постанові Великої Палати Верхов-ного Суду від 23.10.2019р. у справі №598/175/15-ц.

Водночас з метою встановлення виду приміщення допоміжне чи нежиле, необхідним є встановлення технічних характеристик такого приміщення та його значення для експлуатації всього будинку, у тому числі встановлення того, чи можлива без доступу до спірного приміщення експлуатація будинку, для чого слід дослідити, зокрема, що попереднє використання таких при-міщень як нежилих чи допоміжних.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів зауважує, що статтею 60 Закону Украї-ни «Про місцеве самоврядування» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціа-льного обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені від-повідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчу-ження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним гро-мадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, ство-рення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відпо-відно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об-єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть пере-давати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирі-шувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умо-вах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпо-середньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування» з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конс-титуції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповід-них територіальних громад сіл, селищ, міст. Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

Постановою Кабінету міністрів України №311 від 05.11.1991р. «Про розмежування держав-ного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адмініст-ративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» затверджено перелік державного ма-йна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). Зокрема до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної влас-ності) передано житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

На виконання зазначеної Постанови КМУ розпорядженням Представника Президента Ук-раїни №396 від 24.11.1992р. «Про майно комунальної власності» майно згідно переліку віднесено до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.12.2000р. №168 «Про стан використання нежитлових приміщень, що перебувають в комунальній власності міста і передані в оренду чи безоплатне користування» створено єдиний перелік нежитлових приміщень комуналь-ної власності міста Рівне, до якого внесене і спірне підвальне приміщення.

Матеріали справи свідчать, що підвальне приміщення загальною площею 217,1 м2 за адре-сою: м.Рівне, вул.Соборна,15, згідно облікової картки та плану земельної ділянки станом на 02.12. 2014р. має статус вбудованого сховища на 100 чол., клас сховища «А-IV». Рік побудови 1958, рік вводу в експлуатацію 1984.(т.1, арк.справи 73, 74-75, 76).

Відповідно до пункту 12 частини 2 статті 32 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (від-чуженню).

Захисні споруди цивільного захисту інженерні споруди, призначені для захисту населен-ня від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. (ст.2 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до п.16 ч.2 ст17 Кодексу цивільного захисту України, формування та реалізація заходів державної політики щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту, яким є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Згідно з частиною 1 статті 18 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту (територіальні органи Держав-ної служби України з надзвичайних ситуацій в АРК, областях, містах Києві та Севастополі) нале-жить, зокрема, організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб`єктів господа-рювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб`єктів господарювання приватної форми власності; вик-лючення за погодженням з центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, сховищ та протирадіаційних укриттів з фонду захисних споруд цивільного захисту (пункти 11, 13 частини 1 цієї статті).

За змістом статті 32 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що сховище гер-метична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що вик-лючають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, во-єнних (бойових) дій та терористичних актів.

Захисні споруди цивільного захисту можуть використовуватися у мирний час для господар-ських, культурних і побутових потреб у порядку, що визначається Кабінетом міністрів України. (ч.10 ст.32 зазначеного Кодексу).

Захисні споруди у мирний час можуть передаватися в оренду для задоволення господар-ських, культурних та побутових потреб із збереженням цільового призначення таких споруд, крім тих, що перебувають у постійній готовності до використання за призначенням, а саме: 1) в яких розташовані пункти управління; 2) призначених для укриття працівників суб`єктів господарю-вання, що мають об`єкти підвищеної небезпеки; 3) розташованих у зонах спостереження атомних електростанцій та призначених для укриття населення під час радіаційних аварій.

Таким чином, функціональне призначення спірного приміщення станом на дату побудови будинку 1958 року та введення в експлуатацію у 1984 році об`єкт цивільного захисту сховище класу A-IV, розташоване у підвалі житлового будинку, має окремий вхід, спосіб і порядок вико-ристання приміщення, а також набуття права власності територіальною громадою на цей об`єкт на підставі закону, передача 06 листопада 2012 року Управлінням Спілці приміщення як сховища №67800, на переконання колегії суддів в сукупності свідчать, що нежиле приміщення площею 217,1 м2, яке знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 з моменту створення не набуло ста-тусу допоміжного, а є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим в резу-льтаті приватизації квартир їх мешканцями право власності останніх на таке приміщення не ви-никло.

Дані обставини стверджуються технічним паспортом станом на 20.08.1990р., листами Рів-ненської міської ради від 15.08.2017р., від 27.06.2018р., Рівненської обласної державної адмініст-рації від 22.12.2017р., Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської місь-кої ради від 23.08.2018р., експлікацією підвалу із витягу з інвентаризаційної справи житлового будинку за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15, актом приймання-передачі від 06.11.2012р., а також поданою Виконавчим комітетом Рівненської міської ради на виконання вимог ухвали апеляційно-го суду від 28.11.2019р. інформацією, що згідно з обліковими даними, які знаходяться в Управ-лінні з питань надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Рівненської міської ради за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,15 обліковується захисна споруда цивільного захисту з обліковим номером 67800, здана в дію в 1958 році з технічним паспортом підвального приміщення об`єкта цивіль-ного захисту від 1980 року.(т.1, рк..справи 41-44, 87,138-148; т.2, рк..справи 133).

Таким чином, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції, що навіть у разі коли приміщення фізично є частиною будівлі, що належить ОСББ, таке приміщення може бути окремим самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, а в даному випадку об`єктом цивільного захисту.

З моменту виникнення права мешканців будинку по вул.Соборній,15 у м Рівне на привати-зацію житла ні вони, ні в подальшому Позивач за первісним позовом не набули права власності на спірне приміщення з огляду на те, що спірне приміщення не могло бути об`єктом приватизації, не призначене для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців бу-динку, а тому за своїми функціональними особливостями не є допоміжним, з комунальної влас-ності за відповідним рішенням не вибувало, а станом на дату створення ОСББ «Соборна-15» у грудні 2016 року і дотепер використовується як об`єкт цивільного захисту, свого функціональ-ного призначення не змінювало.

При цьому, відповідно до статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права влас-ності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквар-тирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Влас-ники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином, співвласниками майна багатоквартирного будинку можуть бути не лише гро-мадяни-власники квартир або нежитлових приміщень, а також і держава або територіальна гро-мада в особі її органів.

Враховуючи викладені норми права та обставини справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ОСББ «Соборна-15» не будучи власником чи титульним во-лодільцем спірного підвального приміщення безпідставно звернулось з позовом про усунення пе-решкод в користуванні таким майном.

Натомість, відповідно до ст.173 ГК України господарський договір є однією з підстав ви-никнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно вре-гульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст.ст. 11, 629 ЦК України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.(ст.626 ЦК України).

Матеріалами справи стверджено, що між Управлінням та Спілкою з 06.11.2018р. виникли відносини оренди (найму), оскільки такі відповідають визначенню, передбаченому ст.759 ЦК Ук-раїни за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містять ч.ч. 1, 6 ст.283 ГК України.

При цьому, таке розпорядження спорудою цивільного захисту не суперечить вимогам час-тини 10 статті 32 Кодексу цивільного захисту України.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що Спілка хоча і не є власником майна, однак виступає титульним володільцем спірного приміщення на підставі договірних відно-син з уповноваженим від імені власника (територіальної громади) органом місцевого самовряду-вання.

Як вже зазначалось, обставини щодо встановлення ОСББ електромагнітного замка на мета-левих дверях на вході у під`їзд із проходом до захисної споруди цивільного захисту, а також ус-тановлення замка на металевих воротах для заїзду через арку у подвір`я, не заперечуються пред-ставниками сторін, а тому не потребують доказування в силу частини 1 статті 75 ГПК України. (т.1, арк.справи 124-126).

Відтак, своїми діями ОСББ «Соборна-15» позбавило Спілку фотохудожників безперешко-дного доступу до приміщення, яке перебуває в її користуванні, тому зустрічні позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні приміщенням є обґрунтовані, відтак, зустрічний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безпідставності первісних позовних вимог та обґрунтованості зустрічних, тому апеляційну скаргу ОСББ «Соборна-15» належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків су-ду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість зустрічного позову та без-підставність первісного позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.277,278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господар-ського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 276, 277, 282, 284 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборна-15» на рішення господарського суду Рівненської області від 27.08.2019 року у справі №918/352/19 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/352/19 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.