ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1280/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача - представник не з`явився;

від відповідача - представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу за позовом Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси

до Черкаської обласної організації Політичної партії Громадський рух Народний контроль, м. Черкаси

про розірвання договору та стягнення 3023 грн 94 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (вул. Б.Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 33457208) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Черкаської обласної організації Політичної партії Громадський рух Народний контроль (вул. Кобзарська, 63, кв. 48, м. Черкаси, 18016, ідентифікаційний код 39887041) про розірвання укладеного між сторонами договору оренди нерухомості № 2087 від 12.09.2018 та стягнення 2724 грн 35 коп. орендної плати за період з лютого по жовтень 2019 року, 299 грн 59 коп. пені.

В обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення заборгованості позивач послався на те, що на виконання укладеного 12.09.2018 між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (далі - Позивач) та Черкаською обласною організацією Політичної партії Громадський рух Народний контроль, (далі - Відповідач) договору оренди об`єкта нерухомості № 2087 (далі - договір), позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно. Однак відповідач неналежним чином виконував умови укладеного сторонами договору оренди в частині перерахування орендної плати у встановлені строки, чим систематично порушує істотні умови договору, що є підставою для його розірвання.

Ухвалою від 04.11.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначив на 28.11.2019.

Відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження суд запропонував надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України), позивачу - не пізніше 28.11.2019 надати суду відповідь на відзив на позов.

Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення з відміткою про вручення адресатам ухвал суду (а.с. 23-24).

Відповідач відзиву у визначений судом строк суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують заперечення по суті позовних вимог, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

12 вересня 2018 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (орендодавець) та Черкаською обласною організацією Політичної партії Громадський рух Народний контроль (орендар) було укладено договір оренди об`єкта нерухомості №2087.

Відповідно до розділу 1 вищезазначеного договору орендодавець зобов`язався передати орендареві, а орендар - прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення, що належить до міської комунальної власності на підставі рішення Черкаської міської ради від 26 червня 2003 року № 3-531 Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, якими вони передаються в оперативне управління, загальною площею 20,41 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 4.

Відповідно до п. п. 5.1. 5.3. договору розмір орендної плати встановлюється згідно з розрахунком, що додається до договору та є його невід`ємною частиною (додаток 3). Орендна плата встановлюється з розрахунку на один місяць. Встановлена договором орендна плата підлягає індексації відповідно до індексу інфляції, який щомісячно визначається Державною службою статистки України.

Встановлена орендна плата перераховується щомісячно до 20 числа місяця, за який проводиться розрахунок (п. 5.5. договору).

Згідно додатку №3 до договору оренди №2087 від 12 вересня 2018 року розрахункова орендна плата складає 212 грн. 88 коп., ПДВ 42 грн 58 коп., всього 255 грн 46 коп. за місяць оренди станом на вересень 2018 року.

Встановлена договором орендна плата підлягає індексації відповідно до щомісячного індексу інфляції.

Згідно п. 4.1. договір оренди укладено на термін з 12 вересня 2018 року по 31 липня 2021 року.

Орендоване приміщення було передано в оренду відповідачу згідно акту приймання передачі від 12 вересня 2018 року (а.с. 14).

Однак обов`язку щодо своєчасної сплати орендної плати відповідач не виконував, в зв`язку з чим за період лютий-жовтень 2019 року у відповідача виник борг по сплаті орендної плати, за твердженням позивача сума боргу складає 2 724 грн. 35 коп.

В зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача за період лютий-жовтень 2019 року борг зі сплати орендної плати в розмірі 2 724 грн. 35 коп..

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, орендна плата перераховується орендарем щомісяця до 20 числа місяця, за який проводиться розрахунок.

Таким чином на день звернення до суду строк оплати орендних платежів настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору оренди, розрахунку з позивачем за орендоване приміщення, а також не було спростовано доводи позивача, що викладені в позові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума боргу зі сплати орендної плати за лютий жовтень 2019 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, яка відповідно до довідки про розрахунок складає 2504,05 грн (а.с. 19), а не 2724,35 грн, яку вказує позивач в позовній заяві та просить стягнути.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п. 9.2. договору оренди визначено, що за порушення строків внесення орендної плати, встановлених в п. 5.5. договору, орендарем сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день несплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пеня сплачується в 10-денний термін від дня нарахування.

Враховуючи, що відповідачем не було сплачено орендні платежі у строки визначені п. 5.5. договору, позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 299 грн. 59 коп. пені.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу Ліга:Еліт Закон з урахуванням розміру боргу, строку прострочення, облікової ставки НБУ за період прострочення. Розрахунок вимоги виконано невірно та перевищує суму та можливий період нарахування санкцій.

Належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 166,41 грн. пені за період з 21 лютого 2019 по 21 серпня 2019 відповідно до приписів п. 6 ст. 232 ГК України. В задоволенні решти вимог належить відмовити за необґрунтованістю.

Що стосується вимоги про розірвання договору оренди, то судом враховано наступне:

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна, встановлено, що істотними умовами договору оренди є:

- об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- термін, на який укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством;

- відновлення орендованого майна та умови його повернення;

- виконання зобов`язань;

- забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

- порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди;

- відповідальність сторін;

- страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

- обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна, який є спеціальним законом з питань регулювання відносин оренди державного та комунального майна, встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 3 ст. 291 Господарського кодексу України, встановлено, що договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

Підстави, коли наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, встановлені ст. ст. 782, 783 Цивільного кодексу України. Таке право наймодавець має у разі, коли наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд (ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України).

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Позивач звертався до відповідача з листами пропозиціями від 06.05.2019 № 1634-01-15, від 04.07.2019 № 2548-01-15, від 03.10.2019 № 3915-01-20 про сплату заборгованості по орендній платі, а також з пропозицією про розірвання договору оренди № 2087 від 12.09.2018 (а.с.16-18).

В пункті 5.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №12 Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна зазначено наступне: вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов`язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов`язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Матеріалами справи підтверджується, що всупереч вимогам договору оренди нерухомого майна, відповідач за період з лютого по жовтень 2019 року не сплачував орендну плату у встановленому договором розмірі та у визначені договором строки.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач систематично порушував умови договору стосовно сплати орендних платежів.

Оскільки матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем своїх зобов`язань у зв`язку з несплатою орендної плати більше трьох місяців підряд, а також те, що позивач звертався до відповідача з листами пропозиціями про розірвання договору оренди № 2087 від 12.09.2018, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору оренди від 12 вересня 2019 року в судовому порядку є правомірною та обґрунтованою.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди об`єкта нерухомості № 2087 від 12 вересня 2018 року укладеного між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Черкаською обласною організацією Політичної партії Громадський рух Народний контроль.

Стягнути з Черкаської обласної організації Політичної партії Громадський рух Народний контроль, (вул. Кобзарська, 63, кв. 48, м. Черкаси, ідентифікаційний код 39887041) на р/р 9739 УДКСУ у м. Черкасах Черкаській області, код 33457208, МФО 854018 2 504 грн. 05 коп. боргу зі сплати орендної плати, 166 грн 41 коп. пені.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Черкаської обласної організації Політичної партії Громадський рух Народний контроль, (вул. Кобзарська, 63, кв. 48, м. Черкаси, ідентифікаційний код 39887041) на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, (вул. Б.Вишневецького, 36, м. Черкаси, ідентифікаційний код 33457208, р/р 9739 УДКСУ у м. Черкасах Черкаській області, МФО 854018) 3 617 грн. 97 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз