Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/976/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (м. Київ)

про зняття обтяження щодо заборони відчуження нерухомого майна

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", згідно якого просить зняти обтяження щодо заборони відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля, адмінбудинок, загальною площею 192.3 кв.м, що знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н., с. Осиково. вул. Житомирська (Леніна), будинок 7; номер РПВН: 3356112, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.12.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. за реєстровим номером N 2767167 на підставі договору іпотеки за №вск92.655192.655188.655186 від 29.12.2005 року, укладеним між ТОВ "Марва" ЛТД та ТОВ "УкрПромбанк", посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. за реєстровим номером N 2767167 від 30.12.2005 року.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2019 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 05.11.2019.

Ухвалою від 05.11.2019 суд відклав підготовче засідання на 26.11.2019.

Ухвалою від 26.11.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 906/976/19 до судового розгляду по суті на 12.12.2019.

02.12.2019 на адресу господарського суду Житомирської області від представника позивача надійшло клопотання представника про долучення до матеріалів справи копій посвідчених нотаріально: іпотечного договору № 17/Zкіп-05 від 29.12.2005, кредитного договору № 17/К-05 від 29.12.2005, Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек.

Копії вищевказаних документів надійшли до суду електронною поштою 26.11.2019.

Разом з тим представник позивача просить суд в рішенні суду вказати реєстраційний номер та контрольну суму, що зазначені відповідно у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 04.07.2018 року було проведено збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД, на яких прийнято рішення про передачу частки майна Марчук Тетяні Володимирівні, що підтверджується протоколом № 1 від 04 липня 2018 року.

Відповідно до акту приймання-передачі № 2 від 04 липня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД в особі директора Марчука Володимира Анатолійовича передає готельний комплекс (будинки, споруди, обладнання, прилади, інструменти, земельну ділянку та інвентар), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 р-н АДРЕСА_2 .Осиково, вул.Житомирська,7 ОСОБА_2 .

08.11.2018 року ОСОБА_2 подала заяву про державну реєстрацію прав і їх обтяжень до державного реєстратора з метою оформлення прав на нерухоме майно, передане їй ТОВ "Марва" ЛТД.

Однак, рішенням від 14 листопада №44026225 ОСОБА_2 було відмовлено в реєстрації права власності, оскільки було встановлено зареєстровані обтяження речових прав на це нерухоме майно.

Марчук Т.В. також звернулась із запитом щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта було встановлено, що нерухоме, яке знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н., с. Осиково, вул. Житомирська, будинок 7 має обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, що зареєстровано 30.12.2005 за №2767142 реєстратором - приватним нотаріусом Юрчук Н.І., підставою для чого був договір іпотеки, вск 92,655188 від 29.12.2005 №3399, де іпотекодержателем був ТОВ "УкрПромБанк", іпотекодавцем - ТОВ "Марва" ЛІТД.

Позивач листом № 23/2 від 20.12.2018 звернувся до Національного Банку України, в якому просив надати інформацію щодо передання кредитного договору № 17/К-05 від 29.12.2005 ТОВ "Укрпромбанк" в архів НБУ (а.с. 11).

Листом за № 20-0010/64479 від 03.12.2019 Національний банк України повідомив позивача про те, що постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 № 19 з 21.01.2010 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ Укрпромбанк.

Відповідно до вимог пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ліквідаційна процедура ТОВ Укрпромбанк здійснювалась на підставі та відповідно до вимог законодавства України, яке діяло до набрання чинності цим законом, зокрема Закону України Про банки і банківську діяльність (у редакції, що діяла до 22.09.2012) та Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369 (у редакції, що діяла до 22.09.2012).

Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014 № 103 "Про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ "Укрпромбанк".

НБУ вказав, що згідно з договором від 30.06.2010 № 1620 про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк", до АТ "Дельта Банк" не переходили права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Марва" ЛТД та ТОВ "Укрпромбанк".

Зазначив, що в описах документів архівного фонду ТОВ "Укрпромбанк", які знаходяться на архівному зберіганні в Національному Банку України, кредитна справа ТОВ "Марва" ЛТД не значиться (а.с. 12).

Позивач зазначає, що зобов`язання за кредитним договором № 17/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 29.12.2005, в забезпечення виконання зобов`язань якого було укладено іпотечний договір № 17/Zкіп-05 від 29.12.2005, є виконаними.

Однак внаслідок ліквідації ТОВ "УкрПромбанк" не було знято обтяження з об`єкту іпотеки за іпотечним договором 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року, внаслідок чого позивача позбавлено права вільно розпоряджатися своєю власністю.

Як на правові підстави заявленого позову, позивач вказує на норми статтей 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України та статті 19, 30 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

В порядку ст. 165 ГПК України відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

06.12.2019 на адресу суду повернулась ухвала від 26.11.2019, яка направлялась на адресу ТзОВ "Український промисловий банк" за місцезнаходженням: м. Київ, бульвар Л. Українки, 26 з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення через "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" перебуває в стані припинення з 28.01.2010, відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи відсутні.

Згідно зі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В ході розгляду даної справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду даної справи судом було досліджено письмові докази у справі, пояснення, викладені в заяві по суті справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 12.12.2019, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що 29.12.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (Банк, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Марва" (позичальник,позивач) укладено кредитний договір № 17/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 66, 67).

За умовами п. 1.1. договору, Банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (надалі- кредит, ) на наступних умовах: ліміт кредитування - 130000,00 грн; строк кредитної лінії - з 29.12.2005 до 28.12.2007; мета використання коштів - на купівлю основних засобів та поповнення обігових коштів згідно основного виду діяльності підприємства.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повернення) кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Договором) забезпечується, зокрема, Іпотекою нежитлової будівлі адмінбудинку загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Осиково, вул. Леніна,7.

Згідно п. 3.2 договору, виконання умов забезпечення зобов`язань за цим договором означає належне оформлення договору застави (іпотеки, поруки, гарантії) , що включає підписання договору уповноваженими особами, його нотаріальне посвідчення (у випадках, передбачених чинним законодавством або умовами договору), іншу, встановлену чинним законодавством або договором процедуру реєстрації відносин застави (іпотеки,поруки,гарантії), передачу предмета застави у володіння заставодержателя чи третьої особи (якщо це передбачено відповідним договором) - тобто здійснення позичальником (заставодавцем, гарантом, поручителем) всіх необхідних дій, що дозволяють договору застави (іпотеки, поруки, гарантії) набути чинності.

Пунктом 10.1 сторони передбачили, що договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими і діє до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.

В забезпечення виконання умов кредитного договору № 17/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, 29.12.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (Іпотекодержатель, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Марва ЛТД" (Іпотекодавець, позивач) укладено Іпотечний договір № 17/Zкіп-05 (а.с. 64-65), посвідчений 29.12.2005 приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу, реєстраційний номер 3399.

За умовами п.1.1 договору Іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором № 17/к-05 від 29.12.2005, укладеним між Іпотекодержателем і Іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний іпотекодержателю до 28.12.2007 повернути кредит у розмірі 130000,00грн, сплатити проценти за користування ним у розмірі 19,5 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили, що предметом іпотеки є нежитлова будівля адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Осиково, вул. Леніна,7.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 550540 від 07.11.2003, виданого виконкомом Осиківської сільської ради на підставі рішення виконкому Осиківської сільської ради від 16.10.2003 за № 76, та зареєстрованому в державному комунальному підприємстві Бердичівському МБТІ 07.11.2003 за реєстраційним номером 3356112, номер запису 844, книга 25.

Згідно п. 1.6 договору іпотеки, іпотека за цим договором підлягає державній реєстрації у встановленому чинним законодавством порядку.

За умовами п. 6.2 договору, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за кредитним договором (шляхом укладення додаткових угод до нього), іпотека, передбачена цим договором зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

На підставі зазначеного вище іпотечного договору № 17/Zкіп-05 від 29.12.2005, 30.12.2005 приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. накладено обтяження, а саме накладено заборону на об`єкт: нежитлова будівля, адмінбудинок, загальною площею 192.3 кв.м, що знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н., с. Осиково, вул. Леніна, номер за РПВН: 3356112, яке належить ТОВ "Марва" ЛТД, про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зроблено запис за реєстраційним номером № 2767167 від 30.12.2005 (а.с. 68).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.11.2019 (а.с. 34) на день звернення до суду в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна має місце запис про заборону на нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 3356112, зареєстроване 30.12.2005 року приватним нотаріусом Юрчук Н.І. за реєстраційним номером 2767167, на підставі договору іпотеки № вск92, 655188, 655186 29.12.2005 р№ 3400.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд встановив, що правовідносини між сторонами виникли на підставі кредитного договору № 17/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 29.12.2005 та укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором іпотечного договору 17/Zкіп-05 від 29.12.2005.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку").

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

В ході вирішення спору суд встановив, що Постановою правління НБУ 21.01.2010 № 21.01.2010 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ "Укрпромбанк".

Як вже зазначалось судом, листом за № 20-0010/64479 від 03.12.2019 Національний банк України повідомив, що комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014 № 103 "Про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ "Укрпромбанк".

Відповідно до наданої в листі НБУ інформації, згідно з договором від 30.06.2010 № 1620 про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк", до АТ "Дельта Банк" не переходили права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Марва" ЛТД та ТОВ "Укрпромбанк".

Також вказав, що в описах документів архівного фонду ТОВ "Укрпромбанк", які знаходяться на архівному зберіганні в Національному Банку України, кредитна справа ТОВ "Марва" ЛТД не значиться (а.с. 12).

Наведені обставини свідчать про те, що на момент звернення до суду вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Марва" ЛТД та ТОВ "Укрпромбанк" після ліквідації ТОВ "Укрпромбанк" не перейшли до будь-якої іншої банківської установи, а також відомості щодо кредитної справи ТОВ "Марва" ЛТД не значаться у НБУ.

Отже, оскільки станом на день звернення до суду не підтверджено наявності у позивача зобов`язань за кредитним договором № 17/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 29.12.2005, то і відсутні підстави для заборони відчуження майна відповідно до іпотечного договору № 17 Zкіп-05 від 29.12.2005.

Як встановив суд, позивач є власником майна, тому згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ним права користування розпорядження майном, яке фактично йому належить.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі „Онерільдіс проти Туреччини" Європейський суд з прав людини визнав, що поняття „майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні „законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази наявності обставин, які перешкоджають йому реалізації права власності на майно.

Отже, виходячи з відсутності доводів відповідача та посилань на обставини, які б перешкоджали скасуванню заборони на відчуження нежитлової будівлі, адмінбудинку, загальною площею 192,3 квадратних метрів, що знаходиться в селі Осиково Бердичівського району Житомирської області по вулиці Леніна,7 суд, оцінюючи надані позивачем докази у їх сукупності, вважає їх достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про те, що заборона, накладена на майно позивача згідно іпотечного договору № 17/Zкіп-05 від 29.12.2005 обмежує та порушує його право власності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для подальшого обтяження майна, у зв`язку з чим позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача відповідно до його заяви.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зняти обтяження щодо заборони відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля, адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м, що знаходиться за адресою: Житомирська область Бердичівський район, с.Осиково, вул. Леніна, 7, номер РПВН: 3356112, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.12.2005 року приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. за реєстраційним номером 2767167, контрольна сума 634В767ДА2, на підставі договору іпотеки, №вск92, 655188, 655186 29.12.2005 р№ 3399, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" (), посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено: 21.12.19

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3-позивачу та представнику позивача (рек. з повід.)

4- відповідачу (рек. з повід.)