ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"26" грудня 2019 р. Cправа № 902/1107/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслій І.В., без виклику учасників справи, розглянувши заяву Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" № 21/12/2019/2 від 21.12.2019 про забезпечення позову у справі

за позовом:Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (вул. О.Терьохіна, буд. 8А, офіс 111, м. Київ, 04080)

до:Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" (вул. 600 річчя, буд. 17, м. Вінниця, 21021)

про стягнення 5826256,10 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" про стягнення 5826256,10 грн з яких: 4486169,85 грн - інфляційні втрати та 1340086,25 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 3804-22-10 від 20.07.2010, в частині погашення кредиту.

Ухвалою від 26.12.2019 відкрито провадження у справі № 902/1107/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.01.2020.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву № 21/12/2019/2 від 21.12.2019 про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що знаходяться на рахунках відкритих в будь-яких фінансових установах, що належать ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УМАНЬАВТОДОР» (Код , місцезнаходження: 2 1021, м. Вінниця, вул, 600 річчя, буд. 17) і які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову співрозмірному- 5 826 256,10 грн.;

- заборони органам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб`єктам; державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно всього рухомого та нерухомого майна, що належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УМАНЬАВТОДОР».

Розглянувши заяву № 21/12/2019/2 від 21.12.2019 про забезпечення позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник зазначає, наступне: позивач має фактичні підстави вважати, що у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову, виконання рішення суду може бути утруднено чи, взагалі, неможливим, адже Відповідач буде відчужувати своє майно і кошти, з метою невиконання зобов`язання перед Позивачем. Невиконання умов кредитного договору, що полягає в неповерненні кредитних коштів свідчить про погіршення фінансового стану Відповідача. Вказане свідчить про наявність достатніх правових підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, які співвідносяться з предметом позову, враховують вимоги чинного законодавства стосовно розумності та адекватності заходів до забезпечення позову конкретним обставинам. Зважаючи на те, що відповідач може вільно розпоряджатися належними йому грошовими коштами, наявними на рахунках ПАТ «УМАНЬАВТОДОР» у банківських установах, майном тощо, зазначені матеріальні цінності, що є у Боржника на момент пред`явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду та за умови того, що Відповідач може продати належне йому на праві власності майно, наслідком чого буде утруднення чи неможливість виконання рішення суду про стягнення з Відповідача відповідної заборгованості. В той же час, вважаємо, що внаслідок застосування вищезазначених заходів забезпечення позову не буде заподіяно жодних збитків власнику майна, у зв`язку з чим застосування заходів зустрічного забезпечення є в даному випадку недоцільним.

Проте, саме лише побоювання позивача, що відповідач буде відчужувати своє майно і кошти, з метою невиконання зобов`язання перед позивачем, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З поданих заявником матеріалів судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів на підтвердження доводів заявника. Разом з тим, жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначеного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Крім того, суд звертає увагу заявника на той факт, що в прохальній частині заяви заявником зазначено організаційно правову форму відповідача як Товариство з обмеженою відповідальністю "Уманьавтодор", тоді як організаційно правова форма відповідача Публічне акціонерне товариство "Уманьавтодор".

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" № 21/12/2019/2 від 21.12.2019 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 26.12.2019.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. О.Терьохіна, буд. 8А, офіс 111, м. Київ, 04080)

3 - відповідачу (вул. 600 річчя, буд. 17, м. Вінниця, 21021)