ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2019 р. Справа № 914/1680/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянувши матеріали

за позовом: Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго, м. Львів,

до відповідача: Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Добротвір,

предмет позову: стягнення 3 736 742,69 грн.,

підстава позову: порушення зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії,

за участю представників:

позивача: Добровольська Олена Леонтіївна - адвокат на підставі довіреності № 58/ЗЄ/2019 від 20.12.2018 року, Лозовицький Максим Станіславович - адвокат на підставі довіреності № 21/ЗЄ/2018 від 05.11.2018 року,

відповідача: Борис Мар`ян Володимирович - представник на підставі довіреності № 720/02-11 від 30.09.2019 року,

ПРОЦЕС

19.08.2019 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго до Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про стягнення 4 927 961,09 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 09.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 02.10.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

27.09.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, 25.11.2019 року заяву про викладення пояснення та міркувань, про долучення документів до матеріалів справи, 11.12.2019 року пояснення щодо позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та клопотання про поновлення строку на їх подання, 17.12.2019 року додаткові пояснення.

11.12.2019 року позивачем подано пояснення до позовної заяви, 18.12.2019 року заперечення проти клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

27.11.2019 року позивачем подано заяву зменшення розміру позовних вимог, яку прийнято до провадження 05.12.2019 року.

12.12.2019 року відповідачем подано клопотання про призначення експертизи в даній справі.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА КЛОПОТАННЯ

Як вбачається з клопотання відповідача, сторона просить суд призначити судову товарознавчу експертизу для з`ясування економічної обґрунтованості встановленого Постановою НКРЕП від 22.10.2015 р. №2635 тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у розмірі 34 5,79 грн/Гкал без ПДВ та поставити експерту наступні запитання:

- чи є економічно обґрунтовані встановлені Постановою НКРЕП від 22.10.2015 р. №2635 тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у розмірі 345,79 грн/Гкал без ПДВ;

- який мінімальний розмір тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» міг бути станом на 22.10.2015 р.

Клопотання обґрунтовується тим, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме тариф у розмірі 345,79 грн/Гкал без ПДВ є економічно обґрунтованим, а у відповідача відсутні належні докази, які б підтвердили, що встановлений Постановою НКРЕП від 22.10.2015 року тариф на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у розмірі 345,79 грн/Гкал без ПДВ є економічно обґрунтованим. Відповідач зазначає, що з`ясування питання щодо економічної обґрунтованості встановленого Постановою НКРЕП від 22.10.2015 р. №2635 тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у розмірі 345,79 грн/Гкал без ПДВ є важливим доказом у справі, оскільки саме через даний тариф виникли спірні відносини. Проте, відповідач не володіє спеціальними знаннями для визначення економічної обґрунтованості встановлених у 2015 році тарифів на послуги з теплопостачання. Відтак, виникає необхідність провести експертизу щодо економічної обґрунтованості встановлених тарифів на послуги з теплопостачанням.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

На переконання позивача, проведення судової товарознавчої експертизи щодо з`ясування економічної обгрунтованості встановленого постановою НКРЕКП від 22.10.2015 року № 2635 тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у розмірі 345,79 грн./Гкал без ПДВ не пов`язане із з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, адже будь-який висновок експерта щодо питань, зазначених у клопотанні представника відповідача, не скасовує встановлений чинною постановою НКРЕКП від 22.10.2015 року № 2635 тариф на виробництво теплової енергії, що є складовою частиною тарифу на теплову енергію для населення смт. Добротвір. Крім того, при розрахунку тарифу на виробництво теплової енергії, встановленого постановою НКРЕКП від 22.10.2015 року № 2635, бралися дані господарської діяльності Добротвірської ТЕС за період 2014-2015 рр, які відображені в бухгалтерському обліку, фінансовій і податковій звітності ТЕС за вказаний період, проте строк зберігання первинної документації за період 2014-2015 рр. відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5, станом на час подання клопотання представника відповідача про призначення експертизи закінчився. Відтак, просить суд відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової товарознавчої експертизи.

ВИСНОВКИ СУДУ

Розглянувши клопотання Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про призначення судової товарознавчої експертизи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення 3 736 742,69 грн. збитків у вигляді неодержаного доходу від реалізації теплової енергії для населення, заподіяної бездіяльністю відповідача не встановленням економічно обґрунтованих тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період 01.10.2018 року 31.03.2019 року. Позивач доводить, що неодержаний дохід обумовлений наданням відповідачу послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по тарифу 173,39 грн./Гкал, тоді як згідно з постановою НКРЕКП від 22.10.2015 року № 2635 для ВП «Добротвірська ТЕС» тариф на виробництво теплової енергії встановлено у розмірі 345,79 грн./Гкал.

Відповідач, заперечуючи стосовно позовних вимог, стверджує, що у нього відсутні спеціальні знання для визначення економічної обґрунтованості встановлених у 2015 році тарифів на послуги з теплопостачання, що є підставою для проведення експертизи в даній справі.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 15.02.2018 року у справі №910/14328/17 під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому, такими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, а не норми права, на які посилається позивач.

Так, суд погоджується, що визначення тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у спірний період є обставиною, що підлягає дослідженню та доказуванню для правильного вирішення спору. Проте, як передбачено ч.1 ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

Питання, які пропонує поставити на дослідження експерту відповідач, на думку суду, вимагають від експерта оцінки та ствердної чи негативної відповіді на питання, чи є економічно обґрунтовані встановлені Постановою НКРЕП від 22.10.2015 р. №2635 тарифи. Проте, надання такої оцінки акту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не є може належати до повноважень експерта в межах розгляду даної справи, незгода сторони із актами відповідного органу не може доводитись експертними висновками. Згідно із Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення можуть бути оскаржені в судовому порядку. Докази оскарження відповідного рішення №2635 в судовому порядку відповідачем в матеріали даної справи не подано.

Стосовно запропонованого відповідачем питання про те, який мінімальний розмір тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» міг бути станом на 22.10.2015 рік, суд не вважає його таким, що підтверджуватиме обставину справи стосовно обгрунтованості застосованого позивачем тарифу для визначення розміру збитків, адже таке питання є умовним та водночас не містить умов, за наявності яких експерт міг би надати однозначну відповідь.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ст. 15 ГПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Європейський суд з прав людини зауважив, що компетенцією національних судів є вирішення того, чи необхідно звертатися за зовнішньою порадою (див. рішення Суду у справі Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013).

Відповідно до положень ст. 99 ГПК України експертиза може бути призначена за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою суду за наявності певних умов. Подане відповідачем клопотання суд вважає не мотивованим і таким, що не містить обгрунтованих підстав для призначення судової товарознавчої експертизи. З огляду також на те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, беручи до уваги також, що докази наявні у справі не є взаємно суперечливими, дотримуючись зазначених принципів господарського судочинства, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено необхідності проведення експертизи в даній справі та поставлення перед експертом визначених стороною питань. Відтак, у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні клопотання Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про призначення експертизи від 11.12.2019 року, поданого суду 12.12.2019 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена оремо від рішення в порядку, передбаченому ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 21.12.2019 року.

Суддя Матвіїв Р.І.