ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.12.2019 Справа №905/1964/19

Суддя господарського суду Донецької області Кротінова О.В.,

при секретарі судового засідання Калітіній К.А.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, ,

ЄДРПОУдо відповідача, Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман Донецької області, ,

про стягнення 32262,17 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №696 від 25.09.2019 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман Донецької області, про стягнення 32262,17 грн. вартості нестачі вугілля на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України та ст.ст. 12, 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт».

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1964/19 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 24.10.2019 даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1964/19; визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначене на 19.11.2019; встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 Господарського процесуального кодексу України до 19.11.2019; встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до 12.11.2019, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання.

В подальшому згідно приписів ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалось перерва з 19.11.2019 по 10.12.2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на станції Добропілля Донецької залізниці останньою прийнято до перевезення вугілля кам`яне за накладною №50723576 у вагонах №53527008, №56227002, №53171849, за накладною №50723642 у вагонах №53454831, №56357643, №64093115, однак на станції призначення Новогродівка Донецької залізниці виявлено недостачу вантажу, про що складено комерційні акти: №482201/123 від 21.07.2019, №482201/124 від 21.07.2019, №482201/125 від 21.07.2019, №482201/126 від 21.07.2019, №482201/127 від 21.07.2019 та №482201/128 від 21.07.2019.

З огляду на таке, позивачем з урахуванням норми природної втрати під час перевезення, визначеної для мінерального палива 1%, встановлено кількість нестачі вантажу у кожному з вагонів, та згідно з довідкою відправника щодо вартості 1 тони відвантаженого вугілля в перелічених вагонах розраховано вартість нестачі вугілля, що і заявлено до стягнення.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок суми позову, комерційні акти: №482201/123 від 21.07.2019, №482201/124 від 21.07.2019, №482201/125 від 21.07.2019, №482201/126 від 21.07.2019, №482201/127 від 21.07.2019, №482201/128 від 21.07.2019, залізничні накладні: №50723576, №50723642 - дата навантаження 18.07.2019, довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявілля» б/н, б/д, а також копія довіреність на представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.20, 173, 174, 193, 224, 225, 306-308 Господарського кодексу України, ст.ст.12, 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, ст.ст.110, 113-115, 129, 133 Статуту залізниць України, ст.ст.267, 623, 920 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 162, 233 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем відзив суду не представлено.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також забезпечення з боку суду можливості учасникам процесу для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, як і для оголошення перерви у справі, та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, а також ухвалою суду, не подав відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Як свідчать матеріали справи, 18.07.2019 за накладною №50723576 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області (вантажовідправник) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Новогродівка Донецької залізниці відвантажило адресу Товариства з обмежено відповідальністю «ЦЗФ «Селидівська», м.Селидове Донецької області (вантажоодержувач), зокрема, у вагонах №53527008, №56227002, №53171849, з визначенням у графі 20 "Найменування вантажу" вантаж: вугілля кам`яне, марки г газовий. Марка вугілля Г (Г2) Р (0-200). Завантаження нижче бортів. Вантаж у твердому стані.

18.07.2019 за накладною №50723642 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області (вантажовідправник) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Новогродівка Донецької залізниці відвантажило адресу Товариства з обмежено відповідальністю «ЦЗФ «Селидівська», м.Селидове Донецької області (вантажоодержувач), зокрема, у вагонах №53454831, №56357643, №64093115, з визначенням у графі 20 "Найменування вантажу" вантаж: вугілля кам`яне, марки г газовий. Марка вугілля Г (Г2) Р (0-200). Завантаження нижче бортів. Вантаж у твердому стані.

При оформленні вказаних залізничних накладних відправником вказано масу вантажу: у вагоні №53527008 нетто 68500 кг., у вагоні №56227002 нетто 68600 кг., у вагоні №53171849 нетто 69600 кг., у вагоні №53454831 нетто 70000 кг., у вагоні №56357643 нетто 69700 кг., у вагоні №64093115 нетто 69900 кг.

На станції призначення Новогродівка Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції здійснено контрольне перевантажування спірних вагонів на тензометричних 150 тн. вагонних вагах ВТВ-1СД ст.Новогродівка (остання повірка 07.05.2019), за результатами якого складено комерційні акти №482201/123 від 21.07.2019, №482201/124 від 21.07.2019, №482201/125 від 21.07.2019, №482201/126 від 21.07.2019, №482201/127 від 21.07.2019, №482201/128 від 21.07.2019 відповідно до яких, на підставі актів загальної форми ГУ-23 №54998 від 20.07.2019, №54996 від 20.07.2019, №54994 від 20.07.2019, №54995 від 20.07.2019, №54993 від 20.07.2019, №54992 від 20.07.2019 ст.Покровськ та №153 від 21.07.2019 ст.Гродівка, за наслідками контрольного переважування вагонів, виявилось:

- у вагоні №53527008 - нетто 67150 кг., тара 23100 кг., брутто 90250 кг., що менше документа на 1350 кг.;

- у вагоні №56227002 - нетто 65050 кг., тара 22200 кг., брутто 87250 кг., що менше документа на 3550 кг.;

- у вагоні №53171849 - нетто 62150 кг., тара 23600 кг., брутто 85750 кг., що менше документа на 7450 кг. (вказання № вагону у рядку 4 розділу "д" комерційного акту №482201/125 як 56371849 розцінено у якості описки, беручи до уваги загальний зміст документа);

- у вагоні №53454831 - нетто 61650 кг., тара 23700 кг., брутто 85350 кг., що менше документа на 8350 кг.;

- у вагоні №56357643 - нетто 66700 кг., тара 24000 кг., брутто 90700 кг., що менше документа на 3000 кг.;

- у вагоні №64093115 - нетто 66400 кг., тара 23300 кг., брутто 89700 кг., що менше документа на 3500 кг.

У комерційному акті №482201/123 від 21.07.2019 у розділі Д також відображено, що за результатом комерційного огляду навантаження у вагоні нижче бортів 20 см, маркування двома повздовжніми борознами уздовж довжини вагону. Над 6-7 люками наявні заглиблення 280х280х20 см, над 1, 2 люками виїмки 2000х1500х30 см, маркування порушене. Вагон бездвірний, люки закриті, течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон №53527008 справний. Переважування здійснювалось оператором ст.Новогродівка ОСОБА_1 , в присутності ДС ст.Гродівка ОСОБА_2 , ДПС Селидівська Ѕ ОСОБА_3 Завідуючий вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №482201/124 від 21.07.2019 у розділі Д також відображено, що за результатом комерційного огляду навантаження у вагоні нижче бортів 40-50 см, маркування двома повздовжніми борознами уздовж довжини вагону, маркування порушено, потоптано. Вагон бездвірний, люки закриті, течі вантажу не має. В технічному відношенні вагон №56227002 справний. Переважування здійснювалось оператором ст.Новогродівка ОСОБА_1 , в присутності ДС ст.Гродівка ОСОБА_2 , ДПС Селидівська Ѕ ОСОБА_3 Завідуючий вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №482201/125 від 21.07.2019 у розділі Д також відображено, що за результатом комерційного огляду навантаження у вагоні нижче бортів 40-50 см, маркування двома повздовжніми борознами уздовж довжини вагону, маркування частково не проглядається, потоптано. Вагон бездвірний, люки закриті, течі вантажу не має. В технічному відношенні вагон №53171849 справний. Переважування здійснювалось оператором ст.Новогродівка ОСОБА_1 , в присутності ДС ст.Гродівка ОСОБА_2 , ДПС Селидівська Ѕ ОСОБА_3 Завідуючий вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №482201/126 від 21.07.2019 у розділі Д також відображено, що за результатом комерційного огляду навантаження у вагоні нижче бортів 40-50 см, маркування двома повздовжніми борознами уздовж довжини вагону, потоптано, маркування частково не проглядається. Вагон бездвірний, люки закриті, течі вантажу не має. В технічному відношенні вагон №53454831 справний. Переважування здійснювалось оператором ст.Новогродівка ОСОБА_1 , в присутності ДС ст.Гродівка ОСОБА_2 , ДПС Селидівська Ѕ ОСОБА_3 Завідуючий вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №482201/127 від 21.07.2019 у розділі Д також відображено, що за результатом комерційного огляду навантаження у вагоні нижче бортів 40-50 см, маркування двома повздовжніми борознами уздовж довжини вагону, потоптано, маркування не проглядається. Вагон бездвірний, люки закриті, течі вантажу не має. В технічному відношенні вагон №56357643 справний. Переважування здійснювалось оператором ст.Новогродівка ОСОБА_1 , в присутності ДС ст.Гродівка ОСОБА_2 , ДПС Селидівська Ѕ ОСОБА_3 Завідуючий вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №482201/128 від 21.07.2019 у розділі Д також відображено, що за результатом комерційного огляду навантаження у вагоні нижче бортів 40-50 см, маркування двома повздовжніми борознами уздовж довжини вагону, маркування порушено, вантаж потоптаний. Вагон бездвірний, люки закриті, течі вантажу не має. В технічному відношенні вагон №64093115 справний. Переважування здійснювалось оператором ст.Новогродівка ОСОБА_1 , в присутності ДС ст.Гродівка Жварницкого ОСОБА_4 ., ДПС Селидівська Ѕ ОСОБА_3 Завідуючий вантажним двором за штатним розписом не значиться.

Доказів неналежності особі, що підписали комерційні акти, не надано, підстав вважати невідповідним п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, не встановлено, порядок оформлення не заперечується.

Згідно ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України "Про залізничний транспорт" та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу зчасу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження, втрату, нестачу, псування, пошкодження прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлену актами справність спірних вагонів, сліди доступу до вантажу та порушення у них маркування.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Проте, суду не надано доказів не збереження вантажу не з вини залізниці, з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладних, засвідчено належними доказами комерційними актами: №482201/123 від 21.07.2019, №482201/124 від 21.07.2019, №482201/125 від 21.07.2019, №482201/126 від 21.07.2019, №482201/127 від 21.07.2019 та №482201/128 від 21.07.2019.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобов`язань за договором перевезення підприємство залізничного транспорту загального користування не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

На залізничних накладних №50723576, №50723642 містяться переуступні написи, які свідчать про передачу права на пред`явлення претензії та позову від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Селидівська» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля», тобто від вантажоотримувача до вантажовідправника. Переуступні написи засвідчені підписом директора, головного бухгалтера та скріплені печатками вантажоодержувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ «Селидівська».

Отже, позивач набув процесуальної дієздатності звернення із розглядуваних позовом до залізниці.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно розрахунку, що міститься в позовній заяві, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 1% маси.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000 №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) визначають у 1% маси, зазначеної в перевізних документах, для мінерального палива, коксу, руди залізної, вовни немитої, мила, м`ясо морожене, птиця бита всяка, копченості м`ясні всякі.

З огляду на таке, беручи до уваги, встановлену Національним стандартом України ДСТУ 3472:2015 "Вугілля буре, кам`яне, та антрацит" класифікацію, за марками та групами на основі характерних загальних ознак, які відображають генетичні особливості та основні технологічні характеристики, основні показники якості вугілля кам`яного та визначення згідно ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначення гранулометричного складу", кам`яне вугілля відноситься до твердого мінерального палива, а також зазначення у графі 20 залізничних накладних перевезення вантажу у твердому стані, суд погоджується із застосованою позивачем нормою недостачі.

Відтак, недостача з урахуванням норми природної втрати 1%, складає: у вагоні №53527008 - 0,665т., №56227002 - 2,864т., №53171849 - 6,754т., №53454831 - 7,650т.., №56357643 - 2,303т., №64093115 - 2,801т.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявна довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» б/н б/д, згідно якої вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (станція Добропілля Донецької області) на адресу ТОВ «ЦЗФ «Селидівська» (станція Новогродівка Донецької залізниці): у вагонах №56227002, №64093115, №53527008, №56357643, №53454831, №53171849 становить 1400,45 грн. з ПДВ.

Проте, виходячи з предмета спору, яким є стягнення вартості нестачі вугілля, суд не може прийняти означену довідку, як належий доказ, у розумінні ст.76 Господарського процесуального кодексу України, у підтвердження розміру фактичної шкоди.

Такий висновок ґрунтується на такому.

Відповідно до ст.924 Цивільного кодексу України, ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за збереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Звернення на захист порушеного права реалізовано позивачем, як вонтажовідправником та, згідно відомостей, що містять залізничні накладні у графі 7, власником вантажу, і за своїм змістом не вказує на те, що відносно цього вантажу відбулась господарська операція з продажу, а відтак не підтверджено підстави, у розумінні приписів податкового законодавства, для нарахування податку на додану вартість та включення його до складу вартості нестачі у спірному випадку.

Також, суду не представлено жодного з доказів, на підтвердження похідних даних, у тому числі власного бухгалтерського обліку підприємства, як власника вантажу, що формують ціну 1т вугілля на рівні 1167,04грн. без урахування податку на додану вартість.

З огляду на таке, не можна встановити дійсність обставин, які входять в предмет доказування.

Отже, факт недостачі вантажу у приведеній вище вартості не підтверджений матеріалами справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, ч.9 ст.165, ст.ст.233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман Донецької області, про стягнення 32262,17 грн. вартості нестачі вугілля, відмовити.

2. В судовому засіданні 10.12.2019 ухвалено рішення (вступна та резолютивна частини рішення).

3. Згідно ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

4. Дата складання повного тексту рішення 16.12.2019.

Суддя О.В. Кротінова