ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2019 р. Справа№ 910/12138/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Денисюк І.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 18.12.2019.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 11.10.2019

у справі №910/12138/19 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор"

про стягнення 11 563,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" (далі - відповідач) про стягнення 11 563,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 72737,74 грн. за поставку товару, однак, фактично відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 61174,20 грн. (видаткова накладна № РН-140502 від 14.05.2019). З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 11563,54 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 закрито провадження у справі №910/12138/19. Відмовлено у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/12138/19 в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 18 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що оскаржувана ухвала є безпідставною, необґрунтованою та винесеною в наслідок неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначаючи при цьому, що витрати на оплату професійної правничої допомоги розподіляється судом, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/12558/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Яковлєва М.Л., Кравчука Г.А.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/12138/19, відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/12138/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/12138/19 та призначено справу до розгляду на 18.12.2019.

02.12.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/12138/19 вирішено здійснювати у раніше призначеному судовому засіданні на 18.12.2019.

11.12.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін. Зазначаючи при цьому, що скаржник на час подання позову до Господарського суду міста Києва не поніс жодних підтверджених збитків, та не надав жодних розрахунків по розгляду справи в Господарському суді міста Києва.. Жодних доказів на оплату послуг адвоката не надано.

11.12.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

16.12.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

16.12.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач, відповідач в судове засідання 18.12.2019 не з`явилися.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення позивача, відповідача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності позивача, відповідача та їх повноважених представників за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 18.12.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як зазначалось вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" (далі - відповідач) про стягнення 11 563,54 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30.09.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат.

Обґрунтовуючи клопотання, позивач вказав, що після відкриття провадження у справі № 910/12138/19 відповідачем було повернуто позивачу кошти у розмірі 11563,54 грн., відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки відсутній предмет спору. До зазначеного клопотання позивач додає копію платіжного доручення № 2091 від 18.09.2019 на суму 11563,54 грн. (платник: ТОВ "МЦ Фактор", отримувач: ТОВ "Подільський Бекон", призначення платежу: повернення грошових коштів за частково не відвантажений металопрокат по рахунку № СФ-0000695 від 13.05.2019).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

За наведених обставин, з урахуванням поданих позивачем доказів сплати грошових коштів у розмірі, що заявлені ним, після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність предмету спору у даній справі, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн.

Так, до заяви про включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу додано договір про надання правничої допомоги від 10.06.2019, укладений між адвокатом Бейлик Артуром Беніаміновичем та ТОВ "Подільський Бекон", додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 10.06.2019, акт № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10.06.2019 та Додатку № 1 від 10.06.2019, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги та рахунок-фактура № 20/09/19 від 20.09.2019.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження сплати адвокату коштів за надання правничої допомоги.

Дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, врахувавши заперечення відповідача щодо такого розподілу цих витрат, судова колегія вважає, що вказану заяву позивача необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, господарський суд першої інстанцій не звернув уваги на те, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований факт надання адвокатом Бейлик А.Б. (договір про надання правничої допомоги від 10.06.2019, укладений між адвокатом Бейлик Артуром Беніаміновичем та ТОВ "Подільський Бекон", додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 10.06.2019, акт № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10.06.2019 та Додатку № 1 від 10.06.2019, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги та рахунок-фактура № 20/09/19 від 20.09.2019.) професійної правничої допомоги у цій справі у суді першої інстанції, судова колегія дійшла до переконання що позивачем згідно з вимогами ст. 74 ГПК України було доведено надання йому адвокатом Бейлик А.Б. вказаних послуг у суді першої інстанції.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, суд першої інстанцій дійшов передчасних висновків про відмову у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, судова колегія зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, з огляду на те, що такі витрати у сумі 18 000, 00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, судова колегія дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню в частині відмови у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу з прийняттям нового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 4 000 (чотири тисячі гривень) 00 коп.

Також, до суду апеляційної інстанції скаржником була подана заява про включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої останній просить включити до судових витрат позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн. та при ухваленні рішення у даній справі вирішити питання про покладення вказаних витрат на відповідача.

На підтвердження таких витрат позивач надав оригінал ордеру №046602, засвідчену копію Договору про надання правничої допомоги від 10.06.2019, засвідчену копію Додатку №2 від 23.10.2019, засвідчену копію акту №2 від 12.12.2019, оригінал додатку №1 звіту про витрачений час на надання правничої допомоги до Акту №2, рахунок-фактуру від 12.12.2019.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Як встановлено судом, позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Проте, з огляду на те, що такі витрати у сумі 15 000, 00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, судова колегія дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/12138/19 в частині відмови у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу - скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 4 000 (чотири тисячі гривень) 00 коп.

В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/12138/19 - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот гривень) 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Фактор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Бекон" 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/12138/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 23.12.2019.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв