ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3053/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Дармін М.О., Іванов О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2019р. (суддя Колісник І.І., повне рішення складено 23.09.2019 року), у справі № 904/3053/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення неустойки у сумі 151 585,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" неустойки у сумі 151 585,01 грн., з яких: 29585,00 грн. - пеня у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за договором; 122000,01 грн. - 20% штрафу від вартості поставленого неякісного товару.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № ПР/НХ-18513/НЮ від 12.06.2018 в частині поставки якісного товару та у визначений договором строк.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2019р. позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" пеню у сумі 22 875,00 грн., штраф у сумі 122 000,01 грн., судовий збір у сумі 2 173,13 грн.

У решті позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення умов договору. Задоволення частково позовних вимог в частині стягнення пені господарський суд мотивував неправильністю визначення позивачем дати часткової поставки товару, яка мала місце не 27.08.2018р., а 17.08.2018р.

Не погордившись з рішенням суду відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Вважає, що господарський суд невірно дійшов висновку, що поставка товару на суму 610 000,08 грн. 16.08.2018р., а не 10.07.2018р. Судом не враховано, що поставка товару на суму 305 000,04 грн. була зупинена покупцем листом від 25.07.2018р., у зв`язку з чим відповідач не мав можливості виконати поставку. Тому вважає, що відсутні підстави для застосування пені за порушення строків поставки.

Просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом та не заперечується сторонами, 12.06.2018р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" (далі - відповідач, постачальник) укладено договір поставки № ПР/НХ-18/513/НЮ до якого 02.07.2018р. сторони уклали додаткову угоду № 1 (далі - договір).

Предметом договору є поставка постачальником покупцю костиля колійного (далі - товар) згідно зі специфікацією № 2 (Додаток № 2). Рік виготовлення - 2018 (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору, найменування, кількість товару зазначені у специфікації № 2 (Додаток № 2).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що якість товару, який поставляється, повинна відповідати вимогам ГОСТ 5812-82, який діє на території України.

Згідно з пунктом 2.2 договору, постачальник зобов`язаний надати покупцю копію ГОСТ 5812-82, або витяги з нього - основні технічні дані, правила приймання, використання, збереження, маркування, упакування, транспортування товару, що постачається.

Підтвердженням якості товару з боку постачальника є наступні документи: сертифікат відповідності № UА1.059.0004539-17 (термін дії з 30.03.2017р. до 29.03.2019р.), який надається постачальником товару покупцю при укладанні договору та паспорт якості, який надається при постачанні товару на склад з кожною партією (пункт 2.3 договору).

За умовами пункту 2.7 договору, у разі виявлення дефектів товару, невідповідності кількості або якості, зазначених у товаросупровідних документах, виклик представника постачальника для участі в прийманні за кількістю, якістю та складанні двостороннього акта обов`язковий.

З боку покупця якість товару перевіряється кінцевим одержувачем - структурним підрозділом залізниці згідно з вимогами Інструкції П-7 та ГОСТ 24297-87 «Входной контроль продукции» (пункт 2.9 договору).

Відповідно до пункту 2.10 договору, покупець має право повернути постачальнику неякісний товар.

Відповідно до пункту 4.1 договору, товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 20 робочих днів від дня відправлення покупцем заявки в паперовій формі та в електронному вигляді.

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта приймання-передачі товару (пункт 4.3 договору).

Пунктом 4.4 договору передбачено, що товар постачається на склад покупця - структурного підрозділу «Дніпровський Головний матеріально-технічний склад» Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Харківська, 1а на умовах DDP (згідно з Incoterms 2010) у II-IV кварталах 2018 року.

Відповідно до пункту 5.2 договору, загальна сума договору складає 915 000,12 грн. з урахуванням ПДВ.

Прийом товару здійснюється покупцем на складі «Дніпровський Головний матеріально-технічний склад» Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Харківська, 1а згідно з вимогами Інструкції № П-6 від 15.06.1965 «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» зі змінами та доповненнями та Інструкцією № П-7 від 25.04.1966 «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» зі змінами та доповненнями за наявності товарно-супровідних документів: товарно-транспортної накладної, рахунку-фактури, документів, які підтверджують якість товару, копії сертифікату (паспорту) якості виробника на товар (п. 7.1 договору).

За змістом пункту 10.3 договору, постачальник за даним договором несе відповідальність:

- за несвоєчасну поставку товару, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленого в строк товару за кожний день прострочення;

- за постачання товарів неналежної якості постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості поставленого неякісного товару.

- за прострочення строків заміни товару на якісний та такий, що відповідає умовам договору, погоджених відповідно до п.2.8., 74. Договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості товару, що має бути замінений за кожен день прострочення.

Термін дії договору - з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2018 року (пункт 14.1 договору).

Специфікацією № 2 сторони погодили, що постачальник поставляє товар: костиль колійний 16х16х165, ГОСТ 5812-82, кількість - 30 тонн, сума з ПДВ - 915 000,12 грн. Строк поставки: ІІ - ІV квартал 2018 (а.с. 25).

02.07.2018р. листом № НХ-3/5050 позивач подав заявку на поставку товару, а саме костиля колійного у кількості 30 тонн на суму 915 0000,12 грн. з ПДВ (а.с. 26).

10.07.2018р. відповідач за видатковою накладною № РН-0000268 від 10.07.2018р. та відповідно до складеного акта приймання-передачі № 1 від 10.07.2018р. частково поставив позивачу товар, а саме: костиль колійний 16х16х165, ДСТУ 5812-82, кількістю 20 тонн на суму 610 000,08 грн. з ПДВ. (а.с.27 - 28).

25.07.2019р. прийомка товару за якістю була призупинена з викликом представників відповідача для складання відповідного двостороннього акту (а.с. 91).

30.07.2018р. комісією у складі представників сторін: головний інженер Синельниківської дистанції колій Матвєєв О.А. , начальник техвідділу ПЧ6 Араіна ОСОБА_1 В., в.о. майстра бази ПЧ6 Донець І.В. , менеджер ТОВ «Акцепт КР» - Павленко Є.М., начальник цеху Криворізької виправної колонії № 80 Гончаренко А.В. складено акт № 25 про фактичну якість і комплексність продукції (а.с. 29 - 32).

Зазначеним актом встановлена, окрім іншого, невідповідність форми головки костилів, встановлених ГОСТОМ.

16.08.2018р. відповідач здійснив заміну поставленого товару, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000343 від 16.08.2018р. на суму 610 000,08 грн. з ПДВ та актом заміни забракованої продукції (костилі колійні) від 17.08.2018р., підписаними представниками обох сторін (а.с.33 - 34).

Актом від 21.08.2019 позивачем було здійснено повернення відповідачу партії неякісного товару, що була поставлена раніше (а.с. 35).

27.08.2019 представники позивача склали акт № 32 про фактичну якість і комплектність продукції, поставленої відповідачем 16.08.2019 (а.с. 36 - 37).

10.09.2018 позивач звернувся до відповідача з листом № НХ-3/6526 про призупинення відвантаження продукції у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем (а.с. 38).

Дані обставини, встановлені судом, не заперечуються сторонами.

Позивач нарахував та просив стягнути пеню за несвоєчасну поставку із суми 915 000, 12 грн. за період з 31.07.2018р. по 27.08.2018р. ( 25 620 грн.) та з суми 305 000,12 грн. за період з 28.08.2018р. по 09.09.2018р. ( 3 965 грн.), а також штраф 20% (122 000,01 грн.) з суми 610 000,08 грн. за поставку неякісного товару.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Згідно ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст..ст.525, 526 ЦК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості, тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.216, ч.1, 2 ст.218 ГК України,учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст..230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як випливає з пункту 10.3. Договору, сторони встановили відповідальність за:

- за несвоєчасну поставку (пеня 0,1%, за прострочення понад 30 днів штраф 7%);

- за постачання товарів неналежної якості (штраф 20%);

- за прострочення строків заміни товару на якісний (пеня 0,1%);

- за не поставку чи недопоставку товару (штраф 20%).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач 10.07.2018р. поставив позивачу частині товару на суму 610 000,08 грн. у строк, встановлений договором, але неналежної якості.

Отже відповідачем дотримано було строк поставки, але допущено порушення щодо якості товару, за що передбачена окрема відповідальність за умовами договору.

Тому колегія суддів вважає, що позивач безпідставно нарахував, а господарський суд стягнув пеню в сумі 25 620 грн. за несвоєчасну поставку товару на суму 610 000, 08 грн.

Відповідачем не було поставлено у строк до 30.07.2018р. товар на суму 305 008,04грн. і саме на цю суму підлягає нарахуванню пеня за період з 31.07.2018р. по 09.09.2018р., сума якої складає 12 505 грн. і яка підлягає стягненню.

Тому в частині стягнення пені, рішення суду підлягає зміні.

Що стосується штрафу за постачання товару неналежної якості в сумі 122 000,01 грн., то він нарахований правильно, відповідно до умов договору.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне скористуватися своїм правом та зменшити розмір штрафу до 50 000 грн. з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Колегія суддів враховує, що товар, який поставлявся костиль колійний, вироблявся безпосередньо Криворізькою виправною колонією № 80, а не відповідачем, отже якість товару від відповідача не залежить. Відповідачем строки поставки не порушені, заміна неякісного товару здійснена у строки, передбачені договором. Збитків позивачу у зв`язку з поставкою та заміною неякісного товару не завдано.

Колегія вважає, що в даному випадку така міра відповідальності як стягнення штрафу у сумі 122 000 грн. є неадекватною і неспіврозмірною з порушеним інтересом, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст. 509 та ч.ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

З цих підстав колегія суддів зменшує розмір штрафу до 50 000 грн.

За наведених обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні.

Судові витрати покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

З відповідача на користь позивача у зв?язку з частковим задоволенням позову підлягає стягненню 2 017,57 грн. витрат з судового збору.

З позивача на користь відповідача у зв?язку з частковим задоволенням апеляційної скарги підлягає стягненню 384,42 грн.

Відповідно до ч.11 ст.129 ГПК України, зобов?язати відповідача сплатити позивачу різницю стягнутих судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2019р. у справі № 904/3053/19 змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" пеню у сумі 12 505 грн., штраф у сумі 50 000 грн., судовий збір у сумі 1 633,15 грн.

У решті позову відмовлено.

Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін