ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2019 Справа № 905/1147/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Папакіної Б.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені у загальному розмірі 493313871 грн. 46 коп.-

За участю представників сторін:

від позивача Коваленко С.В. (за довіреністю);

від відповідача Луговий В.В. (за довіреністю), Саленко Я.Ю. (за ордером).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось із позовом до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені у загальному розмірі 490654410 грн. 46 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.06.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1147/18. Підготовче судове засідання призначено на 09.07.2018 року.

06.07.2018 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

06.07.2018 представником відповідача подано клопотання про призначення судової експертизи.

09.07.2018 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 19.07.2018.

19.07.2018 від представника позивача, через канцелярію господарського суду Донецької області, надійшла відповідь на відзив, заява про збільшення позовних вимог в частині нарахованих штрафних санкцій та заперечення на клопотання про призначення судової експертизи.

19.07.2018 від представника відповідача, через канцелярію господарського суду Донецької області, надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи у підготовчому засіданні на 30 днів.

Ухвалою суду від 19.07.2018 відкладено вирішення питання про розгляд клопотання Публічного акціонерного товариства Донецькоблгаз про призначення судової експертизи,

продовжено строк розгляду справи, судове засідання призначено на 21.08.2018.

10.08.2018 від представника позивача надійшли письмові пояснення.

14.08.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.08.2018 у справі №905/1147/18 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі до отримання висновку судової експертизи у справі № 905/1147/18 та/або повернення матеріалів зазначеної справи з експертної установи.

21.10.2019 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів від 30.09.2019 №19454/29455/18-71 за результатом проведення комісійної економічної експертизи та повернуті матеріали справи №905/1147/18.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.10.2019 призначено розгляд питання щодо поновлення провадження у справі №905/1147/18 у судовому засіданні на 07.11.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.11.2019 провадження у справі №905/1147/18 поновлено, підготовче судове засідання призначено на 14.11.2019.

14.11.2019 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позов, пояснення щодо висновку судової експертизи, заява щодо застосування строку позовної давності та заява про зменшення розміру неустойки (пені).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.11.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/1147/18 та призначено розгляд справи по суті на 16.12.2019 року.

У судовому засіданні 16.12.2019 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача проти позову заперечував.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2017 року між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (за договором - Продавець або ПАТ «НАК «Нафтогаз України») та ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (за договором - Покупець або ПАТ «Донецькоблгаз») укладений договір купівлі-продажу природного газу №17-206-Н (надалі - договір №17-206-Н).

Підпунктом 1.1 договору передбачено, що Продавець зобов`язується передати Покупцеві у 2017 році природний газ, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що передається за цим договором, використовується Покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п.п.1.2 договору).

Обсяги природного газу, які планується передати згідно з цим договором, можуть змінюватися сторонами протягом місяця поставки в установленому порядку (п.п.2.2 договору).

Відповідно до п.п.3.2 п.3 договору, приймання-передача природного газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі.

Згідно п.п.6.1 п. 6 договору № 17-206-Н, оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою КМУ від 11.01.2005р. №20, і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, підписаних Покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються Покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ, відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли Продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Підпунктом 6.2 п.6 договору № 17-206-Н передбачено, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

Згідно п.п.6.3 п.6 договору № 17-206-Н, за наявності заборгованості за попередні періоди, Покупець перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця.

У платіжних дорученнях повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу.

Кошти, які надійшли від Покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Умовами п.п.6.4 п.6 договору № 17-206-Н передбачено, за наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору, сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного Покупцем:

у першу чергу відшкодовуються витрати Продавця, пов`язані з одержанням виконання;

у другу чергу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

у третю чергу погашається основна сума заборгованості.

Згідно п.п.7.2 п.7 договору № 17-206-Н, у разі невиконання Покупцем п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Договір № 17-206-Н підписаний від імені уповноважених осіб сторін, підписи скріплені відтисками печаток.

Приймання-передача природного газу, переданого по договору № 17-206-Н ПАТ «НАК «Нафтогаз України» для ПАТ «Донецькоблгаз», виключно для побутових споживачів, підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу на території підконтрольній українській владі за період квітень-вересень 2017 на загальну суму 423 785 340,25 грн:

акт від 30.04.2017 обсягом 31 672,254 тис.куб.м на 187 829 135,12 грн;

акт від 31.05.2017 обсягом 12 258,039 тис.куб.м на 72 695 074,49 грн;

акт від 30.06.2017 обсягом 7 312,072 тис.куб.м на 43 363 511,78 грн;

акт від 31.07.2017 обсягом 6 843,014 тис.куб.м на 40 581 810,23 грн;

акт від 31.08.2017 обсягом 5 917,981 тис.куб.м на 35 095 875,91 грн;

акт від 30.09.2017 обсягом 7 456,484 тис.куб.м на 44 219 932,72 грн.

Вищезазначені акти приймання-передачі природного газу мають підписи уповноважених осіб ПАТ «НАК «Нафтогаз України» і ПАТ «Донецькоблгаз» (т. 1, а. с. 22-27)

За даними обліку ПАТ «НАК «Нафтогаз України» по контрагенту ПАТ «Донецькоблгаз» з 01.04.2017р. по 28.02.2018р., вартість переданого по актах природного газу за договором № 17-206-Н складає 423 785 340,25 грн. (т.1, а. с. 28).

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань з розрахунку за поставлений газ по Договору №17-206-Н від 12.04.2017 за ПАТ «Донецькоблгаз» обліковується борг у розмірі 423 785 340,25 грн.

18 червня 2018 року до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»: основного боргу у сумі 423 785 340,25 грн.; пені у сумі 28 011 349,86 грн.; три проценти річних у сумі 7 987 660,54 грн.; інфляційні втрати у сумі 30870 059,81 грн.

Заявою від 16.07.2018 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (т.2, а.с. 15-16, 93-96) збільшив позовні вимоги в частині нарахованих штрафних санкцій, в якій зазначив, що у зв`язку з тим, що Відповідачем по справі сплачено суму основного боргу у розмірі 423 785 340,25грн., але оплата відбулась з порушенням строків оплати, що обумовлені умовами договору купівлі-продажу №17-206-Н від 12.04.2017, то стягненню підлягають штрафні санкції, розмір яких розрахований станом на дату остаточного розрахунку. Оновлений розрахунок (станом на дату остаточного розрахунку) в частині штрафних санкцій є більшим на 2 659 451,01грн. в порівнянні з розрахунком, який був доданий до поданої Компанією позовної заяви, тому позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань підлягають збільшенню. Борг у загальній сумі 69 528 531,22грн., т.ч.:

28 797 5 79,44 грн. - пеня;

8 462 707,75 грн. - 3% річних;

32 268 244,02 грн. - інфляційні нарахування.

Від позовної вимоги про стягнення суми основного боргу у сумі 423785340,25 грн ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не відмовився.

ПАТ «Донецькоблгаз» проти позову заперечував. Надав відзив на позовну заяву № 15/1-1846 від 03.07.2018, клопотання про призначення судової експертизи від 13.08.2018 та додаткові пояснення від 13.11.2019 №15/1-2763 в якому не погоджується з доводами ПАТ «НАК «Нафтогаз України», оскільки відповідно до пункту 6.1 договору №17-206-Н, який є обов`язковим для виконання сторонами, специфікою даної справи є вплив регуляторних актів на порядок розрахунків між сторонами справи. Відповідач оспорює правильність визначення Позивачем моменту настання строку виконання зобов`язань з оплати в кожному конкретному місяці. Тобто, Відповідач не погоджується із визначеним Позивачем моментом (часом) виникнення прострочення грошового зобов`язання в кожному конкретному місяці, вважаючи, що Позивачем неправильно обрахований період для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, що свідчить про небгрунтованість позовних вимог в їх заявленому вигляді.

Компенсаційні асигнування (як це прямо передбачено п.6.1 договору та регуляторними актами) надходили на рахунок відповідача із бюджету із тривалою затримкою - понад розрахунковий місяць, встановлений сторонами у договорі, що фактично позбавило Відповідача своєчасно розраховуватись за постачання природного газу й стало підставою для звернення позивача з цією позовною заявою. (т.2, а.с. 117-120, т.1, а.с. 133-137).

Відповідач вважає, що правові підстави для нарахування ПАТ «Донецькоблгаз» пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні, оскільки строки виконання споживачем відповідачем своїх зобов`язань залежали від моменту надходження на казначейський та спеціальний рахунки коштів та їх негайного автоматичного перерахування Позивачу відповідно до встановленого порядку.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, Постановами Кабінету Міністрів України про Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій, компенсацій та про Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, а також умовами Договору №17-206-Н від 12.04.2017.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами ст.12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що між сторонами укладений договір №117-206-Н від 12.04.2017., який за своєю правовою природою є договором поставки, та згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання передати у власність відповідача природний газ, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити газ у передбачений п.6.1 договору строк, а саме: до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем поставки газу.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено «Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій, компенсацій» від 11.01.2005р. №2 і втратила чинність з 01.01.2018р. на підставі Постанови КМ №951 від 08.11.2017), яким передбачено механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема, природного газу (надалі - Порядок №20).

Для проведення розрахунків, відповідно до ст.7 Порядку №20, всі учасники відкривають рахунки в органах казначейства.

Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільних протокольних рішень, підписаних всіма учасниками таких розрахунків.

НАК «Нафтогаз України» підписує з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом п`яти робочих днів.

До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг), відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг).

Учасник розрахунку має право відмовитися від підписання спільного протокольного рішення виключно за умови відсутності боргу перед учасником за товари/послуги, який планується погасити відповідно до цього порядку.

Тобто, за умовами Порядку №20, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, організація взаєморозрахунків за природний газ, повинна оформлятися актами звіряння та підписаними спільними протокольними рішеннями.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688 затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію (надалі - Наказ №493/688), яким визначено взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, відповідними департаментами фінансів, НАК «Нафтогаз України», ПАТ «Укртрансгаз», ПАТ «Укргазвидобування», та іншими учасниками розрахунків за природний газ, послуги з постачання, розподілу та транспортування природного газу, в тому числі послуги замовленої потужності, фізичного транспортування природного газу, балансування обсягів природного газу, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 (п.1.1 Наказу №493/688).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів, і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку (п.1.2 Наказу №493/688).

Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. (надалі - Порядок №256), визначає механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату, в т.ч. природного газу.

Відповідно до п. 81 Порядку №256, для проведення розрахунків відповідно до цього пункту всі учасники відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання в органах Казначейства.

Усі учасники розрахунків, що проводяться згідно із пунктом 81 у графі «призначення платежу» платіжних доручень додатково зазначають «Постанова Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256» та вказують вид послуги, за який проводиться розрахунок.

Порядок відкриття (закриття) рахунків в органах Казначейства учасникам розрахунків, які проводяться згідно із цим пунктом, а також відображення здійснених операцій у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності про виконання державного та місцевих бюджетів, установлюється Казначейством.

Відповідно до п.4 Порядку №256, перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою, згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Згідно п.6 Порядку №256, Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема, природного газу (в тому числі, послуг з транспортування, розподілу та постачання).

Фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів затверджених у обласних та районних бюджетах на зазначені цілі. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (п.2, п.3, п.п.5-8 Порядку №256).

Відповідно до Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012р. №1407, органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов`язання та бюджетного фінансового зобов`язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Платіжні доручення подаються до органів Казначейства в кількості примірників, необхідних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Форма, обов`язкові реквізити, строк дії платіжних доручень та вимоги до заповнення розрахункових документів на паперових носіях визначено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 (надалі - Інструкція №22).

Подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам.

Після проведення платежу на платіжних дорученнях, за якими проведено оплату, ставиться відмітка у вигляді відбитку штампа казначейської служби «Оплачено».

Пунктом 1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ, із змінами та доповненнями, та п.1.4 ст.1 Інструкції НБУ № 22 визначено, що розрахунковим документом, який містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ, визначеної в ньому суми коштів, зі свого рахунка на рахунок отримувача, є платіжне доручення.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства, саме платіжні документи, зокрема, платіжні доручення (із зазначенням в таких документах дати, суми перерахування та призначення платежу) є документальним підтвердженням переказу визначених в цих документах сум з рахунку платника на рахунок отримувача.

Згідно п.27 наказу Державної казначейської служби України «Порядок відкриття аналітичних рахунків для обліку операцій по виконанню бюджетів в системі Державної казначейської служби України» від 27.12.2013р. №217 (надалі - Порядок №217), небюджетні рахунки іншим клієнтам відкриваються за балансовим рахунком 3712 Плану рахунків у випадках, передбачених законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Між тим, обставини справи свідчать, що відповідачем не здійснено повної оплати вартості природного газу у передбачений п.6.1 договору строк.

Згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень ПАТ «Донецькоблгаз» та виписок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» по р/р № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_2 в Державній казначейській службі України, ПАТ «Донецькоблгаз» на адресу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за договором №17-206-Н перераховано грошові кошти на загальну суму 423 785 340,25грн., зокрема:

у розмірі 75 625 873,40грн.- сплачено з поточного рахунку ПАТ «Донецькоблгаз» № НОМЕР_3 в Філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»;

у розмірі 348 159 466,86грн. - сплачено з рахунку № НОМЕР_4 в ТУ ДКСУ у Донецькій області на підставі постанови КМУ від 04.03.2002р. №256.

Неналежне виконання ПАТ «Донецькоблгаз» своїх грошових зобов`язань по Договору №17-206-Н від 12.04.2017 стали підставою для звернення ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.08.2018 у справі №905/1147/18 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. З урахуванням ухвали суду від 26.10.2018 на вирішення економічної експертизи були поставлені наступні питання:

1.Чи підтверджується документально, заявлений у позовних вимогах Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, розмір заборгованості відповідача з оплати вартості за природний газ за період квітень-вересень 2017 року, спожитий відповідачем на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 17- 206-Н від 12.04.2017, з урахуванням вимог пунктів 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 цього договору та розрахунку, проведеного на підставі підписаних спільних протокольних рішеннях про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, протягом періоду, визначеного позивачем у представленому суду розрахунку станом 26.04.2018?

2.Чи відповідає зарахування (облікування) позивачем коштів, які надійшли від відповідача як оплата по вказаному Договору за спірний період, умовам зазначеного договору, з урахуванням дотримання призначення платежу, визначеного у підписаних спільних протокольних рішеннях та алгоритму розподілу коштів на підставі яких проведена оплата у спірний період?

3. Чи підтверджується документально, заявлений у позовних вимогах Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, розмір заборгованості по пені, інфляційних втратах та трьох відсотках річних згідно із наявним в справі розрахунком позивача станом на 26.04.2018, з урахуванням встановленого пунктом 6.1 Договору строку виконання зобов`язань по оплаті, починаючи з моменту фактичного отримання відповідачем щомісячно компенсаційних асигнувань, які надходили із бюджету із затримкою, i до моменту фактичного погашення відповідачем основної заборгованості?

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні та додатково на дослідження експертам не надані, Сторонами договору підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Донецькоблгаз» по справі надано письмові пояснення щодо надання підписаних спільних протокольних рішень.

Так ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в поясненнях від 19.10.2018 №14/4-2224 зазначив, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» надасть належним чином посвідчені копії спільних протокольних рішень, що стосуються погашення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №17-206-Н від 12.04.2017р. (наразі копії спільних протокольних рішень знаходяться на етапі підготовки для передання Юридичному департаменту ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від відповідального підрозділу, тому їх копії до цих письмових пояснень не додаються, але будуть надані суду).

В поясненнях ПАТ «Донецькоблгаз» від 17.10.2018 зазначено, що складання спільних протокольних рішень для здійснення перерахування субвенцій з державного бюджету для компенсації Відповідачу пільг та субсидій передбачено Постановою КМУ від 11.01.2005р. №20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій». З 01.01.2018р. Сторони, при здійсненні розрахунків керуються Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою КМУ від 04.03.2002р. №256.

Враховуючи вищевикладене, розрахунки за Договором купівлі-продажу природного газу №17-206-Н від 12.04.2017р. здійснювалися за рахунок субвенцій з Державного бюджету в Порядку від 04.03.2002р. №256, а саме, у формі платіжних доручень.

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №19454/19455/18-18 від 30.09.2019 в межах наданих документів, заявлений у позовних вимогах ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» розмір заборгованості ПАТ «Донецькоблгаз» з оплати вартості за поставлений природний газ за період квітень-вересень 2017 року за договором купівлі - продажу №17-206-Н від 12.04.2017р.:

станом на 21.03.2018р. документально підтверджується в сумі 423 785 340,25 грн.;

станом на 26.04.2018р. заборгованість відсутня.

Приймаючи до уваги, що Позивач 15.06.2018 звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ПАТ «Донецькоблгаз» основного боргу 423 785 340,25 грн. у розмірі за договором №17-206-Н, проте матеріалами справи встановлено, що станом на 26.04.2018 ця заборгованість відповідачем вже була погашена, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Крім основної заборгованості за договором, позивач просить стягнути з відповідача (з урахуванням заяви про збільшення суми позову) на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані на суму основного боргу у розмірі 423 785 340,25 грн інфляційні втрати у сумі 32268244,02 грн. за період прострочення червень 2017 - березень 2018 та 3 % річних у сумі 8 462 707,75грн за період з 26.05.2017 по 26.04.2018.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань №14 від 17.12.2013 (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19454/19455/18-18 від 30.09.2019 заявлений у позовних вимогах ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» розмір заборгованості по інфляційних втратах та 3% річних, згідно із наявним у матеріалах справі розрахунком станом на 26.04.2018р., з урахуванням встановленого пунктом 6.1. Договору строку виконання зобов`язань по оплаті, починаючи з моменту фактичного отримання ПАТ «Донецькоблгаз» компенсаційних асигнувань, які надходили із бюджету із затримкою і до моменту фактичного погашення ПАТ «Донецькоблгаз» основної заборгованості 26.04.2018 розрахунково підтверджується:

3% річних в сумі 8 459 367,64 грн;

інфляційні втрати в сумі 32 196 120,03 грн.

З урахуванням вищезазначеного суд частково задовольняє позовні вимоги ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в частині інфляційних втрат та 3% річних, та стягує з ПАТ «Донецькоблгаз» інфляційні втрати в сумі 32 196 120,03 грн. за період червень 2017 березень 2018 та 3 % річних у сумі 8 459 367,64 грн за період з 26.05.2017 по 26.04.2018.

Позивач також просить стягнути з відповідача за порушення строків оплати поставленого природного газу пеню у сумі 28 797 5 79,44 грн. нараховану за поставлений природний газ за період квітень-вересень 2017 року (загальний період нарахування з 26.05.2017 по 26.04.2018).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пеню нараховано позивачем на підставі п.п.7.2 п.7 договору № 17-206-Н, за змістом якого у разі невиконання Покупцем п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19454/19455/18-18 від 30.09.2019 заявлений у позовних вимогах ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» розмір заборгованості по пені, згідно із наявним у матеріалах справі розрахунком станом на 26.04.2018р., з урахуванням встановленого пунктом 6.1. Договору строку виконання зобов`язань по оплаті, починаючи з моменту фактичного отримання ПАТ «Донецькоблгаз» компенсаційних асигнувань, які надходили із бюджету із затримкою і до моменту фактичного погашення ПАТ «Донецькоблгаз» основної заборгованості 26.04.2018 розрахунково підтверджується пені у розмірі 28 707 496,73 грн, у тому числі:

на суму боргу по пільгах в сумі 10 691 806,84 грн;

на суму боргу без урахування пільг в сумі 18 015 689,89 грн.

Заявою від 14.11.2019 ПАТ «Донецькоблгаз» просив застосувати строк позовної давності в частині стягнення пені у розмірі 28 011 349,86 грн нараховану за період з квітня 2017 по вересень 2017 року.

Згідно доводів Відповідача, пеня за квітень 2017 року, травень 2017 року, червня 2017 року нарахована з пропуском строку позовної давності, та період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року нарахована поза встановленим ГК України строком. Загальна сума пені нарахованої за ці періоди складає 28 011 349,86 грн.

Згідно розділу 7 Договору, а саме пункту 7.2. у разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день його прострочення.

Як зазначалося Відповідачем у відзиві на позовну заяву, заборгованість в сумі 423785340,25 грн. була сплачена Відповідачем в повному обсязі в березні та квітні 2018 року. Датою остаточного розрахунку є 26.04.2018.

Згідно поштового штемпеля «Укрпошти» Позивач 15.06.2018 направив до господарського суду позовну заяву № 14/4-766 датовану 12.06.2018 про стягнення заборгованості ПАТ «Донецькоблгаз», за наслідками якої відкрито провадження у справі № 905/1147/19.

У відповідності до статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1). Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч.7).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 цього Кодексу встановлено спеціальну (скорочену) позовну давність в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 статті 261 цього Кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише наявності порушення права особи.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже для нарахування пені застосовується строк у шість місяців, а для її стягнення позовна давність в один рік.

Згідно розрахунку, який є додатком до висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19454/19455/18-18 від 30.09.2019 нарахування пені проведено експертами по зобов`язанням відповідача за поставлений природний газ за період квітень-вересень 2017 року, по кожному місяцю окремо. Нарахування неустойки за прострочення виконання зобов`язання проведено в межах шестимісячного строку.

В той же час, початковою датою нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання у квітні 2017 є 26.05.2017 року.

Таким чином, Позивач, звернувшись із позовною 15.06.2018 пропустив однорічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені за період з 26.05.2017 по 14.06.2017.

Сума пені нарахована на борг у розмірі 187 829 135,12 грн. за період з 26.05.2017 по 28.05.2017 складає 192 975,14 грн.

Сума пені нарахована на борг у розмірі 31 256 823,26 грн. за період з 29.05.2017 по 14.06.2017 складає 181 974,66 грн.

Загальна сума нарахованої пені за період з 26.05.2017 по 14.06.2017 складає 374 949,80 грн.

Оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення пені у розмірі 374 949,80 грн. по за межами строку позовної давності та про її застосування заявлено відповідачем, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення пені на суму 192 975,14 грн.

З урахуванням зазначеного до стягнення з ПАТ «Донецькоблгаз» підлягає пеня у розмірі 28 514 521,59 грн. (28 707 496,73 - 192 975,14 = 28 514 521,59).

Щодо заяви ПАТ «Донецькоблгаз» по зменшення пені на 99%.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач посилається на скрутне фінансове становище підприємства, дебіторську заборгованість споживачів фізичних та юридичних осіб, проведення антитерористичної операції на території місцезнаходження відповідача.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Однак, ПАТ «Донецькоблгаз», звернувшись до суду із заявою про зменшення розміру стягуваної з нього пені, не надав доказів, які звільняють його від цивільної відповідальності; не надав доказів винятковості обставин, які призвели до порушення ним грошового зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення та інших обставин, з якими законодавець пов`язує право суду на зменшення штрафних санкцій. Тому клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені у загальному розмірі 493313871 грн. 46 коп.- задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ ПІВДЕННА, будинок 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 6, ) пеню у розмірі 28 514 521,59 грн., інфляційні втрати в розмірі 32 196 120,03 грн., 3 % річних у сумі 8 459 367,64 грн та витрати на сплаті судового збору в розмірі 86470,60 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 16 грудня 2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2019.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов