ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019м. ДніпроСправа № 904/5173/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель", м. Токмак, Запорізька область

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення штрафу у розмірі 18 000 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення штрафу у розмірі 18 000 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі № 904/287/18, зі сплати заборгованості у встановлені строки.

Ухвалою суду від 12.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/5173/19 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення 117 131,48 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані порушенням Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" грошових зобов`язань за договором №17058 від 21.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/287/18 затверджено мирову угоду, укладену 14.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (надалі - мирова угода).

За умовами мирової угоди:

1. Відповідач зобов`язується сплатити суму боргу - а саме 98928,00 грн. (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 00 коп.), розподіливши суму боргу на три платежі за наступним графіком:

- 33000,00 грн. в термін не пізніше 15.03.2018 року з моменту затвердження мирової угоди;

- 33000,00 грн. в термін не пізніше 30.03.2018 року;

- 32928,00 грн. в термін не пізніше 30.04.2018 року.

2. Відповідач зобов`язується сплатити судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. та інфляційні витрати у розмірі 5000 грн. 00 коп. в термін не пізніше 5 робочих днів з моменту затвердження мирової угоди.

Пунктом 4 цієї мирової угоди встановлено, що у разі невиконання відповідачем п. 1 та 2 даної мирової угоди в строк до 01.05.2018, відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 18 000 грн.

Відповідач порушив свої зобов`язання за мировою угодою та не сплатив позивачу грошові кошти, визначені п.п. 1 та 2 мирової угоди в строк до 01.05.2018. Внаслідок цього, постановою Центрального відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ВП № 56475331 від 24.05.2018 відкрито виконавче провадження.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 18000 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Дійсно, між сторонами укладено мирову угоду, яка затверджена судом. Разом з цим, відповідач наполягає на тому, що мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета. У зв`язку з цим, зокрема, не можуть включатися до мирової угоди умови щодо застосування неустойки (штрафу, пені) за невиконання її умов.

Тобто, мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на погоджених ними взаємовигідних умовах. Мирова угода, як правило виконується добровільно та не призводить до вирішення спору по суті. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Тобто, пункт 4 мирової угоди, ухваленої Господарським судом Дніпропетровської області 15.03.2018, містить умову, яка не стосується предмета спору, а спрямована на вирішення питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому. Крім того, ця умова також сприяє виникненню нового спору між сторонами.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 18 000 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами, чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи порушив відповідач умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі № 904/287/18), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи наявні підстави для застосування до відповідача штрафу).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення 117 131,48 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані порушенням Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" грошових зобов`язань за договором №17058 від 21.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/287/18 затверджено мирову угоду, укладену 14.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (надалі - мирова угода).

За умовами мирової угоди:

1. Відповідач зобов`язується сплатити суму боргу - а саме 98928,00 грн. (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 00 коп.), розподіливши суму боргу на три платежі за наступним графіком:

- 33000,00 грн. в термін не пізніше 15.03.2018 року з моменту затвердження мирової угоди;

- 33000,00 грн. в термін не пізніше 30.03.2018 року;

- 32928,00 грн. в термін не пізніше 30.04.2018 року.

2. Відповідач зобов`язується сплатити судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. та інфляційні витрати у розмірі 5000 грн. 00 коп. в термін не пізніше 5 робочих днів з моменту затвердження мирової угоди.

Пунктом 4 цієї мирової угоди встановлено, що у разі невиконання відповідачем п. 1 та 2 даної мирової угоди в строк до 01.05.2018, відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 18000 грн.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (ст. 193 ГПК України).

З аналізу змісту наведених положень чинного законодавства вбачається, що мирова угода - це правочин, який укладається сторонами у добровільному порядку, з метою припинення спору у певній судовій справі, на умовах погоджених сторонами та затверджується судом. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне врегулювання розбіжностей на погоджених ними умовах.

Мирова угода є одним із способів вирішення господарського спору, яка може стосуватися лише прав та обов`язків сторін щодо предмету позову. На відміну від звичайної угоди, мирова угода, що укладається в господарському процесі: укладається у формі та на умовах, передбачених самими сторонами, проте на умовах, що не суперечать діючому законодавству; підлягає затвердженню господарським судом; не лише змінює матеріально-правові відносини, а й припиняє процесуально-правові відносини; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового акта.

Як зазначено вище, 14.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" укладено мирову угоду у справі № 904/287/18.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 15.03.2018 у справі №904/287/18 затвердив дану мирову угоду. Вказана ухвала станом на дату винесення рішення у даній справі набрала законної сили та не скасована.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

За таких обставин, встановлення обставин щодо правомірності затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі № 904/287/18 не є компетенцією господарського суду в межах розгляду даної справи. Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/287/18 є преюдиціальною для господарського суду під час розгляду справи №904/5173/19.

Так, відповідач порушив свої зобов`язання за мировою угодою та не сплатив позивачу грошові кошти, визначені п.п. 1 та 2 мирової угоди в строк до 01.05.2018. Внаслідок цього, постановою Центрального відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ВП № 56475331 від 24.05.2018 відкрито виконавче провадження.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як зазначено вище, пунктом 4 цієї мирової угоди встановлено, що у разі невиконання відповідачем п. 1 та 2 даної мирової угоди в строк до 01.05.2018, відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 18 000 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" про стягнення штрафу у розмірі 18 000 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі № 904/287/18 (т. 1 а.с. 9-10), постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 56475331 від 24.05.2018 (т. 1 а.с. 11).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми штрафу у розмірі 18 000 грн. слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ідентифікаційний код 00659101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістральний дизель" (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Карла Лібкнехта, буд. 164, кв. 3, ідентифікаційний код 37637959) штраф у розмірі 18 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 26.12.2019.

Суддя Ніколенко М.О.