РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/12845/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І. О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства «Промінь», с. Дяківка, Вінницька обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"», м. Київ

про стягнення 1 065 792, 04 грн,

Представники:

від позивача: Юзвенко В.Г.;

від відповідача: Парчевський В.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне сільськогосподарське підприємство «Промінь» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"» про стягнення 1 065 792,04 грн, в тому числі: сума попередньої оплати - 876 543,06 грн, пеня - 154 535,75грн, інфляційні втрати - 17 566,61 грн, 3% річних - 17 146,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №АІ-01553 від 05.09.2017.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.09.2019 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 21.10.2019.

21.10.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи подане позивачем клопотання, підготовче судове засідання 21.10.2019 було відкладено на 11.11.2019.

21.10.2019 відповідач подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив, посилаючись на відсутність у ТзОВ «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"» обов`язку поставки товару, оскільки грошові кошти, перераховані позивачем в якості передоплати були сплачені ПСП «Промінь» на інші реквізити, ніж ті, що були зазначені у відповідних рахунках-фактурах.

06.11.2019 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач надав додаткові пояснення по справі.

У підготовче засідання 11.11.2019 представники сторін з`явились. Суд відклав підготовче судове засідання на 25.11.2019 у порядку ст. 216 ГПК України.

19.11.2019 від відповідача до канцелярії суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

25.11.2019 від відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

25.11.2019 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.12.2019.

У судовому засіданні 16.12.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2017 між Приватним сільськогосподарським підприємством «Промінь» (далі - покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"» (далі - постачальник/відповідач) укладено договір поставки № АІ-01553, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві мінеральні добрива, а покупець зобов`язався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.2. договору загальна кількість товарів, що підлягають поставці, одиниця виміру, їх часткове співвідношення (асортимент) за видами, сортами, марками, визначаються за згодою сторін у специфікації, що додається договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 2.1. договору постачальник поставляє товар покупцю за цінами, визначеними у специфікації до договору.

У відповідності до п. 2.4. договору загальна сума цього договору обчислюється, як вартість усього товару, поставленого постачальником покупцю, згідно із специфікаціями до договору, протягом строку дії договору.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що товар, що є предметом поставки за цим договором, поставляється протягом 30 (тридцяти) календарних днів моменту повної попередньої оплати покупцем його вартості, якщо інші строки не передбачені специфікацією до договору.

Відповідно до п. 7.1. договору покупець зобов`язаний повністю оплатити товар до його передання постачальником (попередня оплата), якщо інші умови оплати не передбачені специфікацією до договору.

Згідно п. 7.2. договору покупець повинен здійснити оплату товару протягом 3 днів з моменту підписання специфікації, якщо інші строки оплати не передбачені специфікацією до договору та (або) рахунком-фактурою постачальника на відповідну партію товару.

В пункті 7.4. сторони погодили, що оплата товару та (або) відшкодування витрат на його перевезення здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника вказаний у рахунку-фактурі та (або) специфікації до договору.

Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів, сплачених покупцем за товар, на поточний рахунок постачальника. При здійсненні кожного платежу покупець вказує наступні реквізити щодо призначення платежу: назву, дату, номер цього договору та специфікації за якою здійснюється поставка товару, з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру (п. 7.6, п. 7.7. договору).

У відповідності до п. 12.1, п. 12.2, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше, ніж до 31.12.2017. Строк дії договору буде продовжуватись на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін за 1 місяць до його закінчення не виявить бажання у письмовій формі припинити дію договору.

Так, в договорі зазначені наступні банківські реквізити ТзОВ «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"»: р/р НОМЕР_1 в Пат «Альфа-Банк», МФО 300346.

14.12.2018 сторонами підписано специфікацію № СП-АІ-01553/14 до договору поставки № АІ-01553 від 05.09.2017, відповідно до якої сторони погодили поставку товару, а саме: аміачну селітру у кількості 70 т на суму 756 000,00 грн на умовах попередньої оплати до 18.12.2018 включно. При цьому, у специфікації зазначені наступні банківські реквізити ТзОВ «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"»: р/р НОМЕР_2 в Банк Восток ПАТ, МФО 307123.

Також, 14.12.2018 сторони підписали специфікацію №СП-АІ-01553/15 до договору поставки № АІ-01553 від 05.09.2017, відповідно до якої погодили поставку товару, а саме: амонію сульфат добривний, у кількості 30,6 т на суму 241 746,12 грн на умовах попередньої оплати до 18.12.2018 включно. У цій специфікації сторони погодили наступні банківські реквізити ТзОВ «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"»: р/р НОМЕР_2 в Банк Восток ПАТ, МФО 307123.

Відповідно до вказаних специфікацій відповідачем було виставлено позивачу рахунки-фактури № АІ-00014113 та № АІ-00014114 від 14.12.2018 на суму 756 000,00 грн та на суму 241 746,12 грн відповідно із зазначенням банківських реквізитів відповідача: р/р НОМЕР_2 в Банк Восток ПАТ, МФО 307123.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено оплату на суму 241 416,12 грн та на суму 756 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1100 та №1101 від 17.12.2018. Водночас, в цих платіжних дорученнях зазначені наступні банківські реквізити відповідача: р/р НОМЕР_3 , банк отримувача: АТ «ВТБ Банк», МФО 321767.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що свої зобов`язання щодо оплати товару виконав належним чином шляхом здійснення передоплати в сумі 997 416,12 грн. Проте, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, оскільки здійснив поставку товару частково на суму 120 873,06 грн, у зв`язку з чим повинен повернути позивачу вартість непоставленого товару на суму 876 543,06 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки № АІ-01553, відповідно до якого відповідач зобов`язався передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві мінеральні добрива, а позивач зобов`язався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до п. 7.1. договору покупець зобов`язаний повністю оплатити товар до його передання постачальником (попередня оплата), якщо інші умови оплати не передбачені специфікацією до договору.

Судом також вище встановлено, що у відповідності до умов цього договору між сторонами було підписано дві специфікації № СП-АІ-01553/14 на суму 756 000,00 грн та № №СП-АІ-01553/15 на суму 241 416,12 грн, в яких були зазначені наступні банківські реквізити відповідача: р/р НОМЕР_2 в Банк Восток ПАТ, МФО 307123.

Крім того, вказані банківські реквізити були зазначені також в рахунках-фактурах № АІ-00014113 та № АІ-00014114, які були виставлені ТзОВ «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"» позивачу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, всупереч умовам п. 7.4 договору, останнім було здійснено оплату на інші банківські реквізити, а саме: р/р НОМЕР_3 , банк отримувача: АТ «ВТБ Банк», МФО 321767.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідачем в специфікаціях № СП-АІ-01553/14 та №СП-АІ-01553/15, а також в рахунках-фактурах № АІ-00014113 та № АІ-00014114 було зазначено певні банківські реквізити останнього, проте позивачем було здійснено оплату на інші банківські реквізити, тому суд приходить до висновку, що позивачем не виконано належним чином умови п. 7.4. та п. 7.7. договору поставки щодо попередньої оплати за товар, відповідно згідно п. 7.6. договору відповідачем грошові кошти на виконання договору поставки № АІ-01553 від 05.09.2017 не отримані.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства «Промінь» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"» попередньої оплати за договором поставки № АІ-01553 від 05.09.2017 в розмірі 876 543,06 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Промінь» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 23.12.2019.

Суддя В.В. Бондарчук