ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
20 грудня 2019 року Справа № 912/2881/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Олійник В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Роксервіс",
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт"
про стягнення 543 320,46 грн.
від позивача - участі не брали;
від відповідача - участі не брали.
Встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Роксервіс" (надалі - ТОВ "Роксервіс") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (надалі - ТОВ "Знам`янський граніт") про стягнення суми основного боргу 528 402 грн, пені в сумі 13 708,85 грн та 3% річних у сумі 1209,61 грн.
У позовній заяві зазначено, що орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу, що очікуються бути понесені позивачем, складає 30 000 грн.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 09.12.2019 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роксервіс" суму основного боргу 528 402 грн, пеню в сумі 13 292,13 грн, 3% річних в сумі 1205,50 грн та 8 143,49 грн судового збору.

Представником позивача у судовому засіданні 09.12.2019 у вступному слові заявлено в порядку ч. 8 ст. 129 ГПКУ про намір подати докази про судові витрати, здійснені позивачем за отримання професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПКУ) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПКУ якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПКУ для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 5. ч. 6 ст. 238 ГПКУ у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення.

На виконання вказаних приписів суд у резолютивній частині рішення призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 20.12.2019.

При оголошенні вступної та резолютивної частини рішення у судовому засіданні 09.12.2019 був присутній представник позивача, тому він є обізнаним про час і місце такого судового засідання.

Відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчить роздруківка із сайту Укрпошти, відповідно до якої рішення суду від 09.12.2019 відповідач отримав 17.12.2019.

13.12.2019 від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 32 766 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем подано копії Акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 10.12.2019, Договору про надання юридичних послуг від 24.01.2019 з Додатком № 1 про вартість послуг виконавця до Договору та докази направлення такої заяви на адресу відповідача.

Сторони не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні.

Розглянувши у судовому засіданні заяву позивача в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПКУ, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки питання про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, про які він заявляв у попередньому розрахунку, не було вирішено при прийнятті рішення у даній справі з огляду на неподання всіх доказів, такі витрати мають бути розподілені судом.

В силу приписів ч.3 ст. 123 ГПКУ до судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 124 ГПКУ разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередньо сума таких витрат визначена позивачем у розмірі 30 000 грн.

Як визначено у ч. 1 ст. 126 ГПКУ, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПКУ за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як визначено у ч. 3 ст. 126 ГПКУ для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу приписів ч. 4 ст. 126 ГПКУ розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПКУ, відповідно до ч. 5 цієї норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, як визначено ч. 6 ст. 126 ГПКУ, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані наступні документи.

Договір про надання юридичних послуг від 24.01.2019 (надалі - Договір, а.с. 61-62), відповідно до якого ТОВ "Роксервіс" (Клієнт) доручає, а Адвокатське бюро "Лозицького" (Виконавець) бере на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг таких видів, зокрема, представництво інтересів Клієнта при вирішенні спорів у судах всіх юрисдикцій та інстанцій, третейському суді (п. 1.1.4.).

Відповідно до п. 4.1. Договору вартість послуг визначається у Додатку № 1 до цього Договору. Оплата здійснюється відповідно до Акту приймання-здачі виконаних робіт та виписаного на його підставі рахунку-фактури.

У Додатку № 1 до Договору сторони узгодили вартість послуг Виконавця. Так відповідно до розділу 2 вартість підготовки претензій по цивільним та господарським договорам 400 грн за годину. відповідно до п. 3.3. вартість супроводження справи (1 та апеляційна інстанція), включає підготовку та подання позовної заяви (заперечень на позовну заяву), підготовку необхідних пояснень, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка апеляційної скарги/заперечень на апеляційну чскаргу, участь в судових засіданнях 1-ї та апеляційної інстанції - 5 000 грн, обов`язкова передплата (незалежно від суми позовних вимог) + 5% від суми задоволених судом вимог замовника (сплачується після набрання чинності рішенням).

Відповідно до Акта від 10.12.2019 приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги за договором про надання правової допомоги № б/н від 24.01.2019 (а.с. 60) Виконавцем виконано такі роботи:

підготовка претензії по господарському договору, 1,5 год., вартість 600 грн;

супроводження справи (вивчення та правовий аналіз документів, що характеризують правовідносини Клієнта з ТОВ "Знам`янський граніт", усна консультація; підготовка проекту позову Клієнта до ТОВ "Знам`янський граніт" про стягнення заборгованості, розрахунок позовних вимог; формування позовних матеріалів, направлення до Господарського суду Кіровоградської області), вартість 5000 грн;

Супроводження справи (участь у судових засіданнях в Господарському суді Кіровоградської області), 5% від суми задоволених судом вимог замовника, 27166 грн.

Всього по акту надано послуг на суму 32766 грн.

Також в матеріалах справи міститься копія Ордеру серія АЕ від 15.11.2019 (а.с. 42) та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 423 (а.с. 43).

Господарський суд враховує, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Відповідний правовий висновок щодо застосування наведеної вище норми процесуального законодавства містить постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі 922/445/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України господарський суд враховує при розгляді питання щодо судових витрат на надання професійної правничої допомоги правові висновки Об`єднаної палати Верховного Суду, наведені вище.

Крім того, господарський суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, що викладена у п. 6.1. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, відповідно до якої вказано:

"...Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи."

Оскільки відповідачем не заявлено про неспівмірність витрат та не надано, відповідно, доказів, у господарського суду відсутні правові підстави зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами на підставі ч.ч. 4-5 ст. 126 ГПКУ.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПКУ господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені, зокрема у ч. 5 ст. 129 ГПКУ, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПКУ під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підставі вказаної процесуальної норми, при розподілі витрат господарський суд перевіряє, зокрема, обґрунтованість розміру витрат. Так, як зазначено вище у п. 3.3. Додатку № 1 до Договору сторони визначили відсоток від суми задоволених вимог - 5%. Позивач у своєму Акті від 10.12.2019 вказав 5% від суми заявлених до стягнення вимог - 27166 грн, проте ним не враховано, що позов задоволено частково, на суму 542 899,63 грн, 5% від якої становить 27 144,98 грн.

Отже обґрунтованою є сума 27 144,98 грн, яка становить 5% від суми задоволених судом вимог замовника, як то передбачено п. 3.3. Додатку № 1 до Договору.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що 21,02 грн, що є різницею між сумою, зазначеною в Акті від 10.12.2019 і 5% від суми задоволених вимог судом (27166 грн - 27144,98 грн) є такими, що не відповідають умовам Договору про надання юридичних послуг та Додатку № 1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору, а отже необґрунтованими, не можуть відшкодовуються за рахунок відповідача та покладаються на позивача.

В іншій частині витрати на правову допомогу в сумі 32 744,98 грн є обґрунтованими та покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, господарський суд, на підставі ч. 5 ст. 129 ГПКУ, при розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу, покладає витрати в розмірі 32744,98 грн на відповідача, у розмірі 21,02 грн залишає за позивачем.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, кім. 411, ідентифікаційний код 32315888) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роксервіс" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 (Літера А), ідентифікаційний код 33400062) 32744,98 грн судових витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Роксервіс" за адресою: 04114,

м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 (Літера А);

відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, кім. 411.

Суддя Л.С. Вавренюк