ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

20 грудня 2019 року Справа № 923/1117/19

Суддя Господарського суду Херсонської області Сулімовська М. Б., розглянувши матеріали

позовної заяви позивача-1: ОСОБА_1 , м.Херсон

позивача-2: ОСОБА_2 , с.Інгулець, Білозерського району Херсонської області

позивача-3: ОСОБА_3 , м.Херсон

до відповідача-1: Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Обрій", м.Херсон, сел.Інженерне (Жовтневе)

відповідача-2: Виконавчого комітету Наддніпрянської селищної ради, смт.Наддніпрянське, м.Херсон

про скасування рішення та Державного акту на право постійного користування землею

в с т а н о в и в:

Позивачі фізичні особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до відповідача-1 Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Обрій", відповідача-2 виконавчого комітету Наддніпрянської селищної ради, в якій просять:

- скасувати рішення виконавчого комітету Наддніпрянської селищної ради від 08.05.2001р.;

- скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001780, виданий виконавчим комітетом Наддніпрянської селищної ради на підставі рішення №18, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №13.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що у спільній частковій власності заявників перебуває нерухоме майно - молочно-товарна ферма, розташована за адресою: м.Херсон, селище Інженерне (Жовтневе), вул.б/н, будинок б/н.

15.08.2019р. ОСОБА_1 . звернулась до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, яка розміщена під будівлями та спорудами молочнотоварної ферми за адресою м.Херсон, селище Інженерне (Жовтневе), вул.б/н, будинок б/н.

В свою чергу, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, в тому числі у зв`язку з тим, що земельна ділянка, на якій розташована молочно-товарна ферма, перебуває в постійному користуванні Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Обрій" згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001780, виданий виконавчим комітетом Наддніпрянської селищної ради на підставі рішення №18, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №13.

У зв`язку з тим, що Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001780 не скасовано, позивачі, як власники нерухомого майна, не можуть використати надані законом права на укладення договору оренди земельної ділянки для користування нею, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, суд вважає, що у відкритті провадження за цією позовною заявою слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Натомість, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб, зокрема, визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право (пункти 1, 2, 3 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів відбувається залежно від їхнього предмета та суб`єктного складу їх учасників. Крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів, земельні спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), та суб`єктивний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питань, пов`язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, слід враховувати роз`яснення, викладені в п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", з яких вбачається, що земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Позивачами у даній справі є фізичні особи, позов стосується цивільних прав та законних інтересів фізичних осіб, отже вирішення спору у даній справі віднесено до юрисдикції загальних судів, тобто до компетенції цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статті 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Положеннями частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання вказаної норми суд зазначає, що позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до відповідача-1 Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Обрій", відповідача-2 виконавчого комітету Наддніпрянської селищної ради про скасування рішення виконавчого комітету Наддніпрянської селищної ради від 08.05.2001р. та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001780, виданого виконавчим комітетом Наддніпрянської селищної ради на підставі рішення №18, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №13.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до відповідача-1 Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Обрій", відповідача-2 виконавчого комітету Наддніпрянської селищної ради про скасування рішення та скасування Державного акту на право постійного користування землею.

2. Повернути позовну заяву та додані до неї документи, всього на 36 аркушах, в тому числі оригінали квитанцій про сплату судового збору №0.0..1 від 18.12.2019р. на суму 1921,00 грн., №0.0..1 від 22.11.2019р. на суму 1921,00 грн.

Ухвала суду набрала законної сили 20.12.2019р. і може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст.256 ГПК України.

Ухвалу підписано 20.12.2019р.

Суддя М.Б. Сулімовська