ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

18.12.2019р. Справа № 905/1055/19

За заявою кредитора (заявника) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Модифікатор", м. Запоріжжя

до боржника Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" ()

про банкрутство

розпорядник майна - Шульга І.В.

Суддя господарського суду Донецької області Чорненька І.К.

Представники:

від кредиторів: Залуцька Л.Г. (від ТОВ "Костянтинівський завод механічного обладнання"), Седих Л.О. (від ПрАТ "Спільне українсько-швейцарське підприємство "Метален", ПрАТ "Єнакієвський коксохімпром", ТОВ "Метінвест Холдінг", ТОВ "Метінвест-СМЦ", ТОВ "Метінвест Бізнес Сервіс"), Залінський П.Л. (від ТОВ "Техносфера"), Кльоц О.В. (від ПрАТ "Новотроїцьке рудоуправління", ПрАТ "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат", Власенко І.В. (від ТОВ "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод"), Січінава В.М. (від ТОВ "Гір-Інтернешнл"), Гулієв Ф.В. огли (від ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", ПрАТ "Макіївський металургійний завод"), Єжова А.О. (АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі", ТОВ "ДТЕК Високовольтні мережі")

від боржника: не з`явились

розпорядника майна: Шульга І.В.

Судом оголошена перерва 18.12.2019р. з 11:51год. до 12:06год.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

18.12.2019р. з 12:11год. до 12:25год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2019р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Модифікатор", м. Запоріжжя №05-Б від 05.06.2019р. про порушення у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м.Маріуполь (); проведення підготовчого засідання призначено на 01.07.2019р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.07.2019р. за результатами підготовчого засідання відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод"; введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, введена процедура розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 24.10.2019р., розпорядником майна боржника призначений арбітражний керуючий Шульга Ігор Валерійович; встановлена дата попереднього засідання суду з розгляду реєстру вимог кредиторів на 10.09.2019р. об 11:00год., каб.320.

02.07.2019р. за номером 60746 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" ().

Після публікації даного оголошення до суду з письмовими заявами з вимогами до боржника звернулись:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" на суму 84480,00грн.;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар" на суму 48690,72грн.;

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ Інжинірінг" на суму 576444,21грн.

4) Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" на суму 11401961,93грн.;

5) Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на суму ,66грн.;

6) Адвокатське об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога" на суму 70000,00грн. та 3842,00грн.;

7) Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг" на суму 7684588,76грн. та 3842,00грн. судового збору;

8) Концерн "Союзенерго" на суму 2453634,65грн.;

9) Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на суму 400833764,65грн.;

10) Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" на суму 87053,06грн. та 3842,00грн. судового збору;

11) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірбіс ЛТД" на суму 1107092,01грн.;

12) Товариство з обмеженою відповідальністю "Здравниця Плюс" на суму 366684,13грн.;

13) Товариство з обмеженою відповідальністю "Донвторресурси" на суму 37572411,85грн.;

14) Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" на суму 815540,70грн. та 3842,00грн. судового збору;

15) Приватне акціонерне товариство "Ер Лікід Єнакієве" на суму 43986093,76грн. та 3842,00грн. судового збору;

16) Приватне акціонерне товариство "Кий Авіа" на суму 433966,56грн.;

17) Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Бізнес Сервіс" на суму 546370,53грн. та 3842,00грн. судового збору;

18) Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" на суму 3497683,97грн.;

19) Приватне підприємство "Охоронно-адвокатське бюро "Крос" на суму 777863,11грн.;

20) Товариство з обмеженою відповідальністю "Юз Автосервіс" на суму 510417,70грн.;

21) Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 3044726,83грн. та 3842,00грн. судового збору;

22) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ус-Груп" на суму 4987837,89грн.;

23) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кальдеріс Україна" на суму 33005558,25грн. та 3842,00грн. судового збору;

24) Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамплюс" на суму 2089698,33грн. та 3842,00грн. судового збору;

25) Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" на суму 117903692,08грн. та 3842,00грн. судового збору;

26) Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне обладнання - Україна" на суму 7226120,72грн. та 3842,00грн.;

27) Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний комбінат" на суму 175619,71грн.;

28) Приватний виконавець Білан Світлана Володимирівна на суму 3920377,40грн.;

29) Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму ,11грн.;

30) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кальдеріс Дойчленд ГмбХ" на суму 17950880,68грн. та 3842,00грн. судового збору;

31) Приватне акціонерне товариство "Макіївський металургійний завод" на суму 875806202,62грн. та 3842,00грн. судового збору;

32) Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" на суму 3229110грн. та 3842,00грн. судового збору;

33) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на суму 1215651,68грн.;

34) Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний завод" на суму 4740744,03грн.;

35) Дочірнє підприємство з 100%-ою іноземною інвестицією "Сістемс Україна" на суму 3704696,55грн.;

36) Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестхолдінг" на суму 24801316,62грн.;

37) Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" на суму 7074309,76грн.;

38) Публічне акціонерне товариство "Часівоярський вогнетривкий комбінат" на суму 847139,13грн.;

39) Товариство з обмеженою відповідальністю ПСК-Харків на суму 4129029,90грн.;

40) Приватне акціонерне товариство "Новокраматорський машинобудівний завод" на суму 651456,00грн.;

41) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурс Укрсервіс" на суму 8991799,21грн.;

42) Приватне акціонерне товариство "Комсомольське радіоуправління" на суму 259114826,81грн. та 3842,00грн. судового збору;

43) Приватне акціонерне товариство "Єнакієвський коксохімпром" на суму ,63 грн. та 3842,00грн. судового збору;

44) Приватний виконавець Літвиненко Олексій Вікторович на суму 345801,05грн. та 3842,00грн. судового збору;

45) Приватне акціонерне товариство "Краснодонвугілля" на суму 2677327,87грн. та 3842,00грн. судового збору;

46) Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд Контакт" на суму 7878080грн.;

47) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія" на суму 13124774,02грн. та 3842,00грн. судового збору;

48) Товариство з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" на суму 2202156грн. та 3842,00грн. судового збору;

49) Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Технології" на суму 746703,56грн.;

50) Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" на суму 168994413,84грн.;

51) Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" на суму 646691038,88грн. та 3842,00грн. судового збору;

52) Спільне українсько-швейцарське підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Метален" на суму ,14грн. та 3842,00грн. судового збору;

53) Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдінг" на суму ,00грн.;

54) Puyang Refractories Group Co., Ltd, провінція Хенань, Китайська народна республіка на суму 15061004,90грн.;

55) Товариство з обмеженою відповідальністю "Техносфера" на суму 7359268,61грн.;

56) Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на суму 40008075,70грн.;

57) Приватне акціонерне товариство "Новотроїцьке рудоуправління" на суму 115355631,10грн.;

58) Товариство з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл" на суму 21711475,81грн.;

59) Приватне акціонерне товариство "Докучаєвський флюсово-доломітний комбінат" на суму у 58064946,15грн.;

60) Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче Об`єднання "Коксообладнання" на суму 540719,99грн. та 4014,00грн. судового збору;

61) Приватне підприємство "Сидоренко";

62) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Світлотехніка";

63) Товариство з обмеженою відповідальністю "Компіс".

Ухвалами господарського суду заяви зазначених кредиторів з грошовими вимогами до боржника призначені до розгляду на дату попереднього засідання.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2019р., зокрема, оголошено перерву у попередньому засіданні на 18.12.2019року о 11:00год., каб.320 в частині розгляду кредиторських вимог :

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Бізнес Сервіс";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Юз Автосервіс";

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамплюс";

- Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі";

- Приватний виконавець Білан Світлана Володимирівна;

- Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат";

- Приватне акціонерне товариство "Макіївський металургійний завод";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод";

- Публічне акціонерне товариство "Часівоярський вогнетривкий комбінат";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурс Укрсервіс";

- Приватне акціонерне товариство "Єнакієвський коксохімпром";

- Приватний виконавець Літвиненко Олексій Вікторович;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі";

- Спільне українсько-швейцарське підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Метален";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдінг";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Техносфера";

- Приватне акціонерне товариство "Новотроїцьке рудоуправління";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл";

- Приватне акціонерне товариство "Докучаєвський флюсово-доломітний комбінат";

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Компіс".

Розглянувши у попередньому засіданні 18.12.2019р. заяви кредиторів, які призначені на 18.12.2019р., відзиви розпорядника майна на заяви кредиторів, заслухавши пояснення розпорядника майна та представників присутніх кредиторів, суд встановив:

· 05.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» про визнання кредиторських вимог, за якою просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника у розмірі 646691038,88грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором постачання електричної енергії №30100000 від 01.09.2013р. та договором про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» частково у розмірі 646685371,76грн. та 3842,00грн.

Кредиторські вимоги у розмірі 5667,12грн. за договором про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р. розпорядником майна не визнані у зв`язку з ненаданням кредитором первинних документів, що підтверджують надання послуг боржнику.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» про визнання кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає наступне:

1) 01.09.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (споживач) укладено договір постачання електричної енергії №30100000 від 01.09.2013р.

Розділом 1 договору встановлено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 366500кВА, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точки продажу електричної енергії споживачу встановлюються в межі балансового розподілу електричних мереж постачальника та споживача.

Приєднана потужність у точках підключення, визначених згідно додатку «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідності сторін», становить 364518 кВА.

Згідно п.7.5 договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії згідно умов додатка «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії споживача» оформлюються документи, перелік яких узгоджений додатком «Порядок розрахунків», у тому числі:

- акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції);

- акт результатів замірів електричної потужності.

Обчислення обсягів та вартості поставленої активної електроенергії, обсягів та вартості перетікання реактивної електроенергії, обсягів та вартості перетікання реактивної електроенергії, умови і порядок здійснення розрахунків за договором узгоджується сторонами додатками «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до цього договору (п.7.6 договору).

Цей договір набирає чинності з 01 вересня 2013 року і укладається на строк по 31 грудня 2013 року включно. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.4 договору).

Згідно відомостей ЄДРПОУ, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» () є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» () у зв`язку зі зміною найменування товариства.

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитором - ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», на виконання умов договору постачання електричної енергії №30100000 від 01.09.2013р. поставлено, а ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» прийнято електричну енергію на загальну суму 646685381,76грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами: актами про обсяги та вартість активної електроенергії за період з січня 2015р. по лютий 2016р. та відповідними рахунками за спожиту електроенергію (дублікати вказаних документів).

Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України « Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» відновлення втраченої справи про банкрутство здійснюється господарським судом на підставі документів і матеріалів або їх копій , що збереглися у заявника ( навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку) поданими учасниками судового процесу.

Розпорядник майна у судовому засіданні пояснив про відсутність застережень по дублікатам документів , наданих кредитором- ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі».

При цьому, згідно відомостей заяви ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», боржник ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» грошові зобов`язання за договором постачання електричної енергії №30100000 від 01.09.2013р. щодо перерахування грошових коштів за поставлену електроенергію не виконав, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 646685381,76грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором постачання електричної енергії №30100000 від 01.09.2013р. у розмірі 646685381,76грн. перед ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» за договором постачання електричної енергії №30100000 від 01.09.2013р.становить 646685381,76грн.

2) 01.04.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (споживач) укладено договір про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435.

Відповідно до п.1.1 договору, виконавець зобов`язується по завданню замовника надати послуги по хроматографічному аналізу:

1.1.1 газів, розчинених в трансформаторном маслі (в об`ємі 50 проб);

1.1.2 транформаторного масла на предмет містивості актиокіслювальною присадки «іонол» (в об`ємі 10 проб) (далі за текстом - послуги),

а замовник зобов`язується платити надані послуги.

Послуги надаються виконавцем особисто у відповідності з вимогами замовника та законодавства України (п.1.2 договору).

Послуги надаються виконавцем в наступні строки: початок - 01.04.2016р., закінчення - 31.12.2016р. (п.2.1 договору).

Вартість послуг за даним договором визначається в національній валюті України та складає 22926,24грн., в т.ч. ПДВ 3821,04грн. (п.3.1 договору).

Згідно п.4.1 договору, здача-приймання наданих послуг оформлюється актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін.

Вартість послуг, наданих по даному договору, сплачується замовником протягом 60 календарних днів, з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання від виконавця рахунку на оплату (п.5.3 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016р. включно (п.8.1 договору).

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно відомостей заяви кредитора - ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», у боржника наявна заборгованість за договором про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р. у розмірі 5667,12грн.

При цьому суду не надані первинні документи до договору про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р., які підтверджують виконання ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» зобов`язань за договором про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р. та наявність у боржника заборгованості перед ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» за вказаним договором, зокрема:

- оформлені сторонами акти здачі-приймання наданих послуг, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств (п.4.1 договору).;

- рахунки виконавця ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», виставлені замовнику ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод) на підставі підписаний сторонами актів здачі-приймання наданих послуг

Надані суду до договору про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р. замовлення на хромотаграфічний аналіз газів, розрахунок автоматизованих відрахувань, кошторисні калькуляції та розшифрування трудових витрат до кошторисної калькуляції, не приймається судом як належний та допустимий доказ виконання договірних зобов`язань кредитором за вказаним договором надання послуг, оскільки зазначені копії документів не містять відомостей щодо виконання кредитором договірних зобов`язань, щодо фактичного надання послуги по хроматографічному аналізу газів, розчинених в трансформаторном маслі (в об`ємі 50 проб); транформаторного масла на предмет містивості актиокіслювальною присадки «іонол» (в об`ємі 10 проб) , та не містять відомостей щодо наявності заборгованості у ПАТ « ЕМЗ» в розмірі 5667,12грн. за договором про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р.

Тобто , суд зазначає, що кредитором не надані первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» у розмірі 5667,12грн. за договором про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р. не доведені належними та допустимими доказами, та підлягають відмові.

Крім того, ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» за подання до суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №59394 від 1 серпня 2019р.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 646685371,76грн. та 3842,00грн.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» за договором про надання послуг №415-ВС-ДЦ/16000435 від 01.04.2016р. у розмірі 5667,12грн. не підлягають визнанню.

· 30.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з грошовими вимогами до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі ,11грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника, розпорядник майна визнає заявлені ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у повному розмірі.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з грошовими вимогами до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

12.08.2015р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №15001232/985 (з урахуванням укладених до нього додаткових угод).

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити продукцію (далі - товар) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура товару вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням товару (п.4.1 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здіснюється згідно доданих до нього специфікацій (п.4.2 договору).

Розділом 5 договору сторонами визначені умови розрахунків за договором.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2016р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє від виконання прийнятих на себе зобов`язань (у т.ч. гарантійних) по даному договору (п.10.2 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до договору купівлі-продажу №15001232/985 укладені специфікації: №1 від 27.08.2015р., №2 від 28.08.2015р., №3 від 15.09.2015р., №4 від 24.09.2015р., №5 від 27.01.2016р., №6 від 04.04.2016р., №7 від 04.04.2016р., №10 від 27.04.2016р., №11 від04.05.2016р., №12 від 04.05.2016р., №13 від 219.05.2019р., №14 від 31.05.2016р., №15 від 16.06.2016р., №16 від 04.07.2016р., №17 від 01.08.2016р., №18 від 01.08.2016р., №19 від 01.08.2016р., №20 від 01.09.2016р., №21 від 01.09.2016р., №22 від 01.09.2016р., №23 від 01.09.2016р., №24 від 01.09.2016., №25 від 01.09.2016р., №26 від 26.09.2016р., №27 від 01.11.2016р., №28 від 28.11.2016р., №29 від 27.01.2017р., №30 від 15.03.2017р., №31 від 15.03.2017р., №32 від 15.03.2017р., №33 від 15.03.2017р. (з урахуванням нових редакцій специфікацій).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р. та укладених до нього специфікації, ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» здійснена 100% передоплата на користь боржника ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» за товар, що має бути поставлений боржником на користь заявника, у загальному розмірі ,11грн.

Здійснення заявником на корить боржника передоплати у розмірі ,11грн. підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, з призначенням платежу «передплата згідно договору №15001232/985 від 12.08.2015р.».

Згідно відомостей заяви з грошовими вимогами до боржника, заявник ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» зазначає , що з урахуванням здійсненої заявником передплати у розмірі ,11грн., боржником поставка товару за договором купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р. не виконана, на час звернення кредитора до суду з заявою про визнання кредиторських вимог, боржником товар за вказаним договором поставлено не було.

При цьому, заявник зазначає, що 09.10.2017р. сторонами була підписана додаткова угода №17 до договору купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р., якою ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» підтвердив наявність існуючої заборгованості перед ПрАТ «ЄМЗ» за поставку металопродукції за вказаним договором на загальну суму ,83грн.

Також заявник звертає увагу, що 11.06.2018р. між ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» було підписано додаткову угоду №18 до договору купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р., якою , на думку кредитора, боржник підтвердив факт здійснення попередньої оплати ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та невиконання з боку боржника своїх зобов`язань за вказаним договором купівлі-продажу, а також зазначає, що додатковою угодою №18 сторонами досягнуто згоди, що ПрАТ «ЄМЗ» повертає заявнику раніше перераховану попередню оплату за металопродукцію в розмірі ,11грн. в строк до 27.06.2019р.

Згідно матеріалів справи, 09.10.2017р. між ПрАТ ««Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» (постачальник) укладена додаткова угода №17 до договору №15001232/985 від 12.08.2015р., згідно якої:

1. Сторони підтверджують, що у зв`язку з виконанням постачальником своїх зобов`язань по договору №15001232/985 від 12.08.2015р. по постачанню металопродукції (надалі - договір). Покупець станом на дату підписання даної додаткової угоди має перед постачальником зобов`язання по оплаті грошових коштів за поставку металопродукції на загальну суму ,83грн., у т.ч. ПДВ (далі - ресурси).

3. Керуючись ст. 651 Цивільного кодексу України сторони досягли згоди про відстрочення оплати Покупцем металургійний завод» ПАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на загальну суму ,83грн. за договором №15001232/985 від 12.08.2015р в строк до 30.04.2019р. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний договорі. По узгодженню сторін допускаються інші форми розрахунків. які не заборонені діючим законодавством України.

При цьому, матеріали справи також містять додаткову угоду №18 від 11.06.2018р. до договору №15001232/985 від 12.08.2015р., укладену між ПрАТ ««Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» (постачальник), за якою:

1. сторони підтверджують, що у зв`язку з виконанням Покупцем своїх зобов`язань по оплаті по договору №15001232/985 від 12.08.2015р. по постачанню металопродукції (далі - договір), Постачальник станом на дату підписання даної додаткової угоди має перед Покупцем зобов`язання по поставці металопродукції на загальну суму ,11грн. (в т.ч. ПДВ 581467222,02грн.).

2. у зв`язку з неналежним виконанням Постачальником зобов`язань по постачанню ресурсів по договору, сторонами досягнута згода про повернення Постачальником раніше перерахованих покупцем по договору грошових коштів в розмірі ,11грн. (в т.ч. ПДВ 581467222,02грн.). Повернення вказаних грошових коштів Постачальником здійснюється на поточний рахунок покупця, по реквізитам, вказаним в договорі не пізніше 27.06.2019р.

Також 05.12.2019р. заявником надано суду договір про відступлення права вимоги №934 від 05.04.2019р., укладений між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» (первісний кредитор), ПрАТ «Краснодонвугілля» (новий кредитор) та ПрАТ ««Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (боржник), за яким в порядку та на умовах, передбачених договором, Первісний кредитор відступив новому кредитору Право вимоги в сумі ,83грн. з ПДВ. (п.2.1 договору).

Згідно п.1.1.1 договору, право вимоги - право вимагати від боржника виконання зобов`язань по основному договору частково в сумі ,83грн. з ПДВ, яке відступається на підставі даного договору в сумі ,83грн. з ПДВ,яка вказана в предметі даного договору.

Основний договір - договір поставки №15001232/985 від 12.08.2015р, укладений між Первісним кредитором та Боржником (п.1.1.2 договору).

Дослідивши надані заявником документи суд зазначає:

- здійснення заявником на корить боржника передоплати у розмірі ,11грн. підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, з призначенням платежу «передплата згідно договору №15001232/985 від 12.08.2015р.»;

- укладена 09.10.2017р додаткова угода №17 до договору №15001232/985 від 12.08.2015р, . між ПрАТ ««Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» (постачальник) підтверджує виконанням постачальником своїх зобов`язань по договору №15001232/985 від 12.08.2015р. по постачанню металопродукції на загальну суму ,83грн., у т.ч. ПДВ;

- договір відступлення право вимоги від 05.04.2019р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод», як первісним кредитором, та новим кредитором - ПАТ«Краснодонвугілля» за зобов`язаннями ПрАТ «Північний гірничо -збагачувальний комбінат» по договору №15001232/985 від 12.08.2015р. також підтверджує постачання металопродукції ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» ПрАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на загальну суму ,83грн. за договором №15001232/985 від 12.08.2015р. та дійсність заборгованості ПАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на загальну суму ,83грн. за договором №15001232/985 від 12.08.2015р перед Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» станом на 05.04.2019р.

При цьому, суд критично оцінює Додаткову угоду №18 від 11.06.2018р. до договору №15001232/985 від 12.08.2015р. укладену 11.07.2018р., оскільки:

- умови зазначеної угоди містять відомості щодо перерахування Покупцем Постачальнику за договором поставки грошових коштів у розмірі ,11грн. ;

- в додатковій угоді №18 від 11.06.2018р. відсутні відомості щодо виконання Постачальником ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» своїх зобов`язань за договором №15001232/985 від 12.08.2015р. по постачанню металопродукції Покупцю станом на дату підписання Додаткової угоди №17 від 09.10.2017р. на загальну суму ,83грн.;

- додаткова угода №18 до договору №15001232/985 від 12.08.2015р. укладена 11.06.2018р.;

- раніше - 09.10.2017р. сторонами укладена Додаткова угода №17 до договору №15001232/985 від 12.08.2015р., в якій зазначено, що у зв`язку з виконанням Постачальником - ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» своїх зобов`язань за договором № 15001232/985 від 12.08.2015р. по постачанню металопродукції Покупцю - ПАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» станом на дату підписання даної Додаткової угоди, Покупець - має перед Постачальником зобов`язання по сплаті грошових коштів за постачання металопродукції на загальну суму ,83грн. з урахуванням ПДВ (п.1 Додаткової угоди №17 від 09.10.2017р. до договору № 15001232/985 від 12.08.2015р.);

- наявність встановленого сторонами за договором поставки №15001232/985 від 12.08.2015р несплаченого боргу ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» в додатковій угоді №17 від 09.10.2017р. перед ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» у розмірі ,83грн. підтверджується і станом на 05.04.2019р. договором про відступлення право вимоги № 934 від 05.04.2019р., за яким ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» - «Первісний кредитор» 05.04.2019р. відступив ПАТ «Краснодонвугілля» - «Новий кредитор» право вимоги - вимагати від боржника - ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» виконання зобов`язань по основному договору (договір №15001232/985 від 12.08.2015р., який укладений між первісний кредитором та боржником) частково в сумі ,83грн. з ПДВ.;

- відступлення право вимоги 05.04.2019р. Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод», як первісним кредитором, новому кредитору - ПАТ «Краснодонвугілля» за зобов`язаннями ПрАТ «Північний гірничо -збагачувальний комбінат» по договору №15001232/985 від 12.08.2015р., підтверджує відсутність у ПАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» грошових зобов`язань перед ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», (як кредитор зазначає у додаткових поясненнях від 27.11.2019р. №6610/12), та не спростовує постачання металопродукції ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» ПАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на загальну суму ,83грн. за договором №15001232/985 від 12.08.2015р.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги розмір здійсненою ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за договором купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р. у розмірі ,11грн., та враховуючи розмір поставленої ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на користь ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» металопродукції за вказаним договором (згідно Додаткової угоди №17 від 09.10.2017р. до договору купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р.) на суму ,83грн., розмір заборгованості боржника - ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» перед кредитором - ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за договором купівлі-продажу №15001232/985 від 12.08.2015р. становить ,28грн. ,11 - ,83).

Крім того, ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за подання до суду заяви про грошові вимоги до боржника було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 5 липня 2019р., який також підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі у розмірі ,28грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у розмірі ,83грн. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, та не підлягають визнанню.

· 02.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юз Автосервіс» про грошові вимоги, за якою просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника у розмірі 504575,70грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором про надання послуг №16000201 від 01.04.2016р.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника, розпорядником майна не визнані кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юз Автосервіс» у повному обсязі.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юз Автосервіс» про грошові вимоги, наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає наступне:

01.04.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юз Автосервіс» (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (Замовник) укладено договір про надання послуг №16000201 (з урахуванням укладених до нього додатковий угод), за яким виконавець зобов`язується по завданню замовника надати послуги вказані в додатку №1 до даного договору, який є невід`ємною частиною (надалі за текстом - послуги), а замовник зобов`язується оплатити надані послуги. Автомобілями замовника вважати автомобілі, які належать замовнику на праві власності, вказаному у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу або на підставі повноважень визначених законом, договором або уставом та/або належним чином оформленої довіреності у відповідності х вимогами діючого законодавства України (п.1.1 договору).

Послуги надаються виконавцем в наступні строки: початок - в день надання автомобіля замовника для надання послуг; закінчення - протягом трьох робочих днів з моменту надання автомобіля або його складаючих частин для надання послуг, якщо інше не оговорено при здачі автомобіля для надання послуг (п.2.1 договору).

Вартість послуг по даному договору визначається у національній валюті України. Загальна вартість послуг по договору становить 1492000,00грн. без ПДВ (п.3.1 договору).

Вартість запчастин та матеріалів формується виходячи з прайсу офіційний дестибьюторів на дату заявки замовника з врахуванням фіксованої знижки на весь строк дії договору: неоригінальні запчастини 20%, оригінальні 10%, на кузовні деталі (фари, бампер, крила на інші - 10%) та вказуються в акті здачі-приймання наданих послуг. Вартість послуг вказуються в Додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п.3.2 договору).

Здача-приймання наданих послуг оформлюється актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п.4.1 договору).

Оплата вартості послуг проводиться замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. По письмовій згоді сторін допускається інша форма розрахунків, яке не перечить законодавству України (п.5.2 договору).

Вартість послуг, наданих по даному договору, сплачується замовником протягом 15 календарних днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання від виконавця рахунку на оплату (п.5.3 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017р. (п.9.1 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитором - ТОВ «Юз Автосервіс» на виконання умов договору про надання послуг №16000201 від 01.04.2016р. надано ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» послуги на суму 290986,20грн., та замінено запчастин/використано матеріалів на загальну суму 1638941,44грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актам надання послуг.

При цьому, згідно відомостей заяви ТОВ «Юз Автосервіс» та наявної в матеріалах справи виписки ПАТ «ПриватБанк» по рахунку заявника, боржником здійснена оплата вартості наданих заявником послуг за договором про надання послуг №16000201 від 01.04.2016р. частково у розмірі 225036,20грн. та 1201078,74грн. компенсації вартості запчастин/матеріалів, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 503812,70грн. (65950,00+437862,70).

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором про надання послуг №16000201 від 01.04.2016р. у розмірі 503812,70грн. перед ТОВ «Юз Автосервіс», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «Юз Автосервіс» за договором про надання послуг №16000201 від 01.04.2016р. становить 503812,70грн.

Також, ТОВ «Юз Автосервіс» за подання до суду заяви з вимогами до боржника, сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується квитанцією від 31.07.2019р., який також підлягає визнанню.

Крім того, згідно відомостей заяви ТОВ «Юз Автосервіс» про грошові вимоги, заявник просить суд визнати кредиторських вимоги до боржника на суму судових витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 2000,00грн.

На підтвердження витрат на адвокатську допомогу, заявником надані суду договір про надання правової допомоги та представництво б/н від 8 липня 2019р., ордер серія ДН №000,118 від 8 липня 2019р., копія свідоцтва адвоката Филимонова С.М. про право на зайняття адвокатською діяльністю №2798.

Згідно наданого заявником договору про надання правової допомоги та представництво б/н від 8 липня 2019р., сторонами договору - повіреним адвокатом Филимоновим С.М. та довірителем ТОВ «Юз Автосервіс» встановлено:

- вартість робіт/послуг по наданню правової допомоги за цим договором визначається на підставі додаткової угоди, що є невід`ємною частиною цього договору; про надання послуг складається відповідний акт (п.3.1 договору);

- оплата витрат повіреного як представника (добові, проїзд, поштові та інші узгоджені витрати) здійснюється на підставі додаткової угоди (абзац 2 п.3.1 договору).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу). За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги за умови надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) кредитором (Постанова Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

При цьому, суд зазначає ,що матеріали справи не містять відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) за договором про надання правової допомоги та представництво б/н від 8 липня 2019р., зокрема:

- акт про надання послуг з надання правової допомоги та представництва інтересів у господарських судах (абзац 1 п.3.1 договору);

- додаткову угоду, укладену між сторонами договору, на підставі якої довірителем здійснюється оплата втрат повіреного як представника довірителя (абзац 2 п.3.1 договору).

Таким чином, суд дійшов висновку, що судові витрати заявника ТОВ «Юз Автосервіс» на правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги та представництво б/н від 8 липня 2019р. у розмірі 2000,00грн. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73, 74, 75 ГПК України, а тому кредиторські вимоги ТОВ «Юз Автосервіс» у розмірі 2000,00грн. не підлягають визнанню

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юз Автосервіс» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 503812,70грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юз Автосервіс» за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги та представництво б/н від 8 липня 2019р. у розмірі 2000,00грн. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають відмові.

· 09.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» про визнання вимог кредитора, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 13124774,02грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за наступними договорами:

- договором підряду №16000048 від 01.01.2016р. в сумі 167764,98грн.;

- договором про надання послуг №16000070 від 01.01.2016р. в сумі 507119,62грн.;

- договором про надання послуг №16000071 від 01.01.2016р. в сумі 900323,55грн.;

- договором про відступлення права вимоги №01-020418 від 02.04.2018р. в сумі 1575208,15грн.;

- договором про надання послуг №16000047 від 01.02.2016р. в сумі 4620769,79грн.;

- договором про надання послуг №16000095 від 01.01.2016р. в сумі 373919,04грн.;

- договором підряду №16000100 від 09.03.2016р. в сумі 199584,00грн.;

- договором про надання послуг №16000335 від 01.04.2016р. в сумі 716830,56грн.;

- договором про надання послуг №16000414 від 01.04.2016р. в сумі 598438,50грн.;

- договором про надання послуг №16000415 від 01.04.2016р. в сумі 1767898,30грн.;

- договором про надання послуг №16000417 від 01.04.2016р. в сумі 1933636,40грн.;

- договором про надання послуг №16000418 від 01.04.2016р. в сумі 786116,07грн.;

- договором про надання послуг №116000419 від 01.04.2016р. в сумі 152114,40грн.;

- договором про надання послуг №16000420 від 01.04.2016р. в сумі 201907,68грн.;

- договором про надання послуг №16000421 від 01.04.2016р. в сумі 139794,21грн.;

- договором про надання послуг №17000086 від 21.02.2017р. в сумі 36293,58грн.;

- договором про надання послуг №17000087 від 21.02.2017р. в сумі 18782,21грн.;

- договором підряду №17000088 від 11.02.2017р. в сумі 3481,13грн.;

- договором про відступлення права вимоги №02-020418 від 02.04.2018р. в сумі 11549565,87грн.

Згідно наданого розпорядником майна реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна не визнає заявлені ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» кредиторські вимоги у повному обсязі, посилаючись у судовому засіданні, що кредитором не надані рахунки на оплату.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» про визнання вимог кредитора, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

1) Згідно відомостей заяви, заявник ТОВ Вагоноремонтна транспортна компанія» в обґрунтування кредиторських вимог посилається, зокрема, на договори:

- договір підряду №16000048 від 01.01.2016р. в сумі 167764,98грн.;

- договір про надання послуг №16000070 від 01.01.2016р. в сумі 507119,62грн.;

- договір про надання послуг №16000071 від 01.01.2016р. в сумі 900323,55грн.;

- договір про надання послуг №16000047 від 01.02.2016р. в сумі 4620769,79грн.;

- договір про надання послуг №16000095 від 01.01.2016р. в сумі 373919,04грн.;

- договір про надання послуг №16000335 від 01.04.2016р. в сумі 716830,56грн.;

- договір про надання послуг №16000414 від 01.04.2016р. в сумі 598438,50грн.;

- договір про надання послуг №16000415 від 01.04.2016р. в сумі 1767898,30грн.;

- договір про надання послуг №16000417 від 01.04.2016р. в сумі 1933636,40грн.;

- договір про надання послуг №16000418 від 01.04.2016р. в сумі 786116,07грн.;

- договір про надання послуг №116000419 від 01.04.2016р. в сумі 152114,40грн.;

- договором про надання послуг №16000420 від 01.04.2016р. в сумі 201907,68грн.;

- договір про надання послуг №16000421 від 01.04.2016р. в сумі 139794,21грн.;

- договір про надання послуг №17000086 від 21.02.2017р. в сумі 36293,58грн.;

- договір про надання послуг №17000087 від 21.02.2017р. в сумі 18782,21грн.;

- договір підряду №17000088 від 11.02.2017р. в сумі 3481,13грн.;

Вказані договори укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Росукртранс» та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод», також між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Транс» та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод».

На підтвердження наявності заборгованості боржника за вказаними договорами, заявником надані суду первинні документи: специфікації до договорів, акти форми № КБ-2Б приймання виконаних підрядних робіт, акти приймання виконаних послуг про відвантаженню вантажу, планові калькуляції вартості робіт, акти приймання наданих послуг.

Загальний розмір кредиторських вимог до боржника за вказаними договорами (договір підряду №16000048 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000070 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000071 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000047 від 01.02.2016р.; договір про надання послуг №16000095 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000335 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000414 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000415 від 01.04.2016р. в сумі 1767898,30грн.; договір про надання послуг №16000417 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000418 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №116000419 від 01.04.2016р.; договором про надання послуг №16000420 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000421 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №17000086 від 21.02.2017р.; договір про надання послуг №17000087 від 21.02.2017р.; договір підряду №17000088 від 11.02.2017р.), складає 12925190,02грн., з яких:

- 11349981,87грн. - заборгованість боржника ПрАТ «ЄМЗ» перед ТОВ «Інвест-Транс»;

- 1575208,15грн. - заборгованість боржника ПрАТ «ЄМЗ» перед ТОВ «Росукртранс».

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договорами за вказаними договорами перед ТОВ «Інвест-Транс» у розмірі 11349981,87грн. та перед ТОВ «Росукртранс» у розмірі 1575208,15грн., боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «Інвест-Транс» та ТОВ «Росукртранс» за договорами: договір підряду №16000048 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000070 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000071 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000047 від 01.02.2016р.; договір про надання послуг №16000095 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000335 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000414 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000415 від 01.04.2016р. в сумі 1767898,30грн.; договір про надання послуг №16000417 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000418 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №116000419 від 01.04.2016р.; договором про надання послуг №16000420 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000421 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №17000086 від 21.02.2017р.; договір про надання послуг №17000087 від 21.02.2017р.; договір підряду №17000088 від 11.02.2017р., становить 12925190,02грн.

2) 09.03.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Транс» (підрядник) укладено договір підряду №16000100, за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених даним договором.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед ТОВ «Інвест-Транс» за договором підряду №16000100 від 09.03.2016р. становить 199584,00грн.

На підтвердження заборгованості боржника вимог за договором підряду №16000100 від 09.03.2016р., заявником надані акти форми №КБ-2в приймання наданих послуг №526 від 18.01.2017р., №527 від 18.01.2017р. та №553 від 13.02.2017р.

При цьому суд зазначає, що вказані акти наданих послуг складені ТОВ «Інвест-Транс» в односторонньому порядку: акти наданих послуг №526 від 18.01.2017р., №527 від 18.01.2017р. та №553 від 13.02.2017р. до договору підряду №16000100 від 09.03.2016р. підписані одноособово «виконавцем» - директором ТОВ «Інвест-Транс» Крамовим М.Ю., підписи «замовника» - ПрАТ «Макіївський металургійний завод», на даних актах відстуні.

З огляду на наведене, надані заявником акти приймання наданих послуг №526 від 18.01.2017р., №527 від 18.01.2017р. та №553 від 13.02.2017р. не розцінюються судом як належний та допустимий доказ надання ТОВ «Інвест-Транс» послуг на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» за договором підряду №16000100 від 09.03.2016р. на суму 199584,00грн.

Таким чином, заборгованість боржника перед за договором підряду №16000100 від 09.03.2016р. на суму 199584,00грн. ТОВ «Інвест-Транс» не обґрунтована та не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України.

3) 02.04.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Росукртранс» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №01-020418.

Згідно п.1.1 договору, кредитор відступає, а новий кредитор приймає та зобов`язується оплатити ціну за право вимоги оплати за договорами, перелік яких наведений в додатку №1 (далі - право вимоги), до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», (далі - боржник).

За даним договором відступається право вимоги на загальну суму основного боргу в розмірі 1575208,15грн. та пов`язаних з цим правом додаткових вимог - право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів), інфляційних витрат і трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сума основного боргу складається із загальної суми грошової заборгованості ПрАТ «ЄМЗ» перед ТОВ «Росукртранс» за договорами і актами, зазначеними у Додатку №1, станом на 01.04.2018р. (п.1.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками (у разі їх наявності). (п.6.1 договору).

Згідно укладеного між сторонами Додатку №1 до договору відступлення права вимоги №01-020418 від 02.04.2018р., за вказаним договором ТОВ «Росукртранс» відступило, а ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» прийняло право вимоги до боржника - ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на загальну суму 1575208,15грн. за наступними договорами:

- договором підряду №16000048 від 01.01.2016р. в сумі 167764,98грн.;

- договором про надання послуг №16000070 від 01.01.2016р. в сумі 507119,62грн.;

- договором про надання послуг №16000071 від 01.01.2016р. в сумі 900323,55грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати боржником заборгованості за вказаними договорами суду не надано.

Таким чином, з урахуванням відступлення права вимоги №01-020418 від 02.04.2018р., боржник ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» має заборгованість перед кредитором ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» за договорами: договір підряду №16000048 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000070 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000071 від 01.01.2016р., у загальному розмірі 1575208,15грн.

4) 02.04.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Транс» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №02-020418.

Згідно п.1.1 договору, кредитор відступає, а новий кредитор приймає та зобов`язується оплатити ціну за право вимоги оплати за договорами, перелік яких наведений в додатку №1 (далі - право вимоги), до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», (далі - боржник).

За даним договором відступається право вимоги на загальну суму основного боргу в розмірі 11549565,87грн. та пов`язаних з цим правом додаткових вимог - право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів), інфляційних витрат і трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сума основного боргу складається із загальної суми грошової заборгованості ПрАТ «ЄМЗ» перед ТОВ «Інвест-Транс» за договорами і актами, зазначеними у Додатку №1, станом на 01.04.2018р. (п.1.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками (у разі їх наявності). (п.6.1 договору).

Згідно укладеного між сторонами Додатку №1 до договору відступлення права вимоги №02-020418 від 02.04.2018р., за вказаним договором ТОВ «Інвест-Транс» відступило, а ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» прийняло право вимоги до боржника - ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на загальну суму 11549565,87грн. за наступними договорами:

- договором про надання послуг №16000047 від 01.02.2016р. в сумі 4620769,79грн.;

- договором про надання послуг №16000095 від 01.01.2016р. в сумі 373919,04грн.;

- договором підряду №16000100 від 09.03.2016р. в сумі 199584,00грн.;

- договором про надання послуг №16000335 від 01.04.2016р. в сумі 716830,56грн.;

- договором про надання послуг №16000414 від 01.04.2016р. в сумі 598438,50грн.;

- договором про надання послуг №16000415 від 01.04.2016р. в сумі 1767898,30грн.;

- договором про надання послуг №16000417 від 01.04.2016р. в сумі 1933636,40грн.;

- договором про надання послуг №16000418 від 01.04.2016р. в сумі 786116,07грн.;

- договором про надання послуг №116000419 від 01.04.2016р. в сумі 152114,40грн.;

- договором про надання послуг №16000420 від 01.04.2016р. в сумі 201907,68грн.;

- договором про надання послуг №16000421 від 01.04.2016р. в сумі 139794,21грн.;

- договором про надання послуг №17000086 від 21.02.2017р. в сумі 36293,58грн.;

- договором про надання послуг №17000087 від 21.02.2017р. в сумі 18782,21грн.;

- договором підряду №17000088 від 11.02.2017р. в сумі 3481,13грн.;

При цьому, як зазначалось вище, заборгованість боржника перед за договором підряду №16000100 від 09.03.2016р. на суму 199584,00грн. перед ТОВ «Інвест-Транс» не обґрунтована та не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України.

З огляду на наведене, з урахуванням договору відступлення права вимоги №02-020418 від 02.04.2018р., боржник ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» має заборгованість перед кредитором ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» за договорами: договір про надання послуг №16000047 від 01.02.2016р.; договір про надання послуг №16000095 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000335 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000414 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000415 від 01.04.2016р. в сумі 1767898,30грн.; договір про надання послуг №16000417 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000418 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №116000419 від 01.04.2016р.; договором про надання послуг №16000420 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000421 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №17000086 від 21.02.2017р.; договір про надання послуг №17000087 від 21.02.2017р.; договір підряду №17000088 від 11.02.2017р., у загальному розмірі 11349981,87грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати боржником заборгованості перед ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» за договорами: договір підряду №16000048 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000070 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000071 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000047 від 01.02.2016р.; договір про надання послуг №16000095 від 01.01.2016р.; договір про надання послуг №16000335 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000414 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000415 від 01.04.2016р. в сумі 1767898,30грн.; договір про надання послуг №16000417 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000418 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №116000419 від 01.04.2016р.; договором про надання послуг №16000420 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №16000421 від 01.04.2016р.; договір про надання послуг №17000086 від 21.02.2017р.; договір про надання послуг №17000087 від 21.02.2017р.; договір підряду №17000088 від 11.02.2017р., у загальному розмірі 12925190,02грн. (11349981,87+1575208,15), суду не надано.

Крім того, за подання до суду заяви про визнання вимог кредитора ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн. згідно платіжного доручення №2499 від 31 липня 2019р., який підлягає визнанню.

Заперечення розпорядника майна , що кредитором не надані рахунки на оплату , суд вважає необґрунтованими, оскільки рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа. Він не фіксує господарських операцій, розпоряджень або дозволів на проведення господарської операції. Рахунок-фактура має інформаційний характер, адже передбачає лише виставлення покупцям певних сум до сплати за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги. Факт отримання товарів (послуг) слід підтверджувати видатковою накладною постачальника або актом приймання- передачі виконаних робіт (послуг).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 12925190,02грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» у розмірі 199584,00грн. за договором підряду №16000100 від 09.03.2016р. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, та не підлягають визнанню.

· 09.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» про грошові вимоги, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 58064949,15грн.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за наступними договорами: договором поставки №211/14000467 від 29.05.2014р., договором комісії №89/2780092 від 12.01.2007р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника, висловлених у судовому засіданні 18.12.2019р. уточнень, розпорядник майна визнає заявлені ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» частково у розмірі 13439300,65грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» за договором комісії №89/2780092 від 12.01.2007р. у розмірі 44625645,50грн. розпорядником майна не визнані у зв`язку з ненаданням заявником первинних документів в підтвердження наявності заборгованості за даним договором.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» про грошові вимоги, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

1) 29.05.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) укладено договір поставки №211/14000467.

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити продукцію виробництва ПрАТ «ДФДК», ПрАТ «НТРУ» (далі - ресурси) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням ресурсів (п.4.1 договору).

Загальна сума даного договору складає сума вартості показників ресурсів, які вказані у всіх специфікаціях, за якими поставляються ресурси (п.5.2 договору).

Розділом 5 договору сторонами визначені умови розрахунків за договором.

Даний договір вступає в силу з 01.06.2014р. та діє до 31.03.2015р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.2 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» до договору поставки №211/14000467 від 29.05.2014р. укладена специфікація №1 від 30.05.2016р. на суму 4317861,60грн. (з ПДВ).

Згідно умов даної специфікації:

- строк поставки - червень 2014 року;

- строк оплати ресурсів - оплата по кожній партії ресурсів проводиться покупцем протягом 3-х календарних днів після дати виставлення рахунку;

- датою поставки товара вважається дата : прийняття товару до перевезення залізничною дорогою з відміткою в залізничній квітанції (п. 7 Специфікації № 1).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №211/14000467 від 29.05.2014р. та відповідно до укладеної до нього специфікації №1 від 29.05.2014р., ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» поставлено, а ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» прийнято ресурси на загальну суму 13439300,65грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами: залізничними накладними (з датою календарного штемпеля станції відправлення), рахунками-фактурами та актами прийому-передачі.

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», боржником вартість поставлених кредитором ресурсів за договором поставки №211/14000467 від 29.05.2014р. не сплачена, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 13439300,65грн.

У судовому засіданні 18.12.2019р. кредитором надано акт звірки розрахунків станом від 01.07.2019р. за договором № 211/14000467 від 29.05.2014р , в якому зазначена сума боргу за вказаним договором у розмірі 13439300,65грн.; розпорядник майна у судовому засіданні , визнає суму заборгованості перед кредитором у сумі 13439300,65грн .

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором поставки №211/14000467 від 29.05.2014р. у розмірі 13439300,65грн. перед ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» за договором поставки №211/14000467 від 29.05.2014р. становить 13439300,65грн.

2) 12.01.2007р. між Приватним акціонерним товариством «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» (комітент) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (комісіонер) укладено договір комісії №89/2780092.

Згідно п.1.1 комісіонер зобов`язується по дорученню та за рахунок комітента укладати від свого імені угоди на зовнішньому ринку по продажу металопродукції, надалі «продукція». Номенклатура продукції та її якісні ознаки приведені в додатках до договору, які є невід`ємними частинами даного договору.

Для здійснення угоди, зазначеної у п.1.1 даного договору, комітент передає комісіонеру продукцію на умовах поставки згідно Інкотермс-2000р., вказаних у додатках до даного договору. Приймання-передача продукції оформлюється підписанням сторонами актів приймання-передачі (п.1.2 договору).

Кількість, якісні показники, строки передачі та ціни продукції в кожній партії оговорюються в додатках до договору, які є невід`ємними частинами даного договору (п.1.3 договору).

По виконанню доручення комітент зобов`язаний сплатити комісіонеру комісійну винагороду в розмірі, передбаченому п.4.1 та 4.2 даного договору (п.3.3 договору).

Комісійна винагорода за даним договором складає 0,01% від вартості проданої продукції по угодам, укладеним комісіонером. Виплата комісіонеру авансу не передбачена (п.4.1 договору).

Якщо комітент відмінив надане ним комісіонеру доручення в цілому або в частині, до укладення комісіонером угод з третіми особами на виконання комісійного доручення по даному договору, він зобов`язаний відшкодувати комісіонеру документально підтверджені витрати, понесені до відміни доручення (п.4.2 договору).

Комісійна винагорода сплачується комісіонеру в дводенний строк з дня прийняття комітентом письмового звіту про виконання доручення та зарахування грошових коштів від комісіонера (п.4.3 договору).

Договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 31.12.2007р.

Відповідно до ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, в передбачений законом строк конкурсні кредитори подають до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В силу ст.1 Закону про банкрутство грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Права і обов`язки сторін, виникають у сторін за результатами здійснення господарської операції, яка оформлена первинним документом відповідно до вимог цього Закону.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно відомостей заяви про грошові вимоги, заявник ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» посилається на наявність у боржника перед заявником заборгованості за договором комісії №89/2780092 від 12.01.2007р. у розмірі 44626645,50грн.

Заявник зазначає, що боржник виконав свої зобов`язання за договором за договором комісії №89/2780092 від 12.01.2007р., передбачені п.1.1 даного договору, але не в повній мірі провів розрахунки з заявником, що передбачені договором, а саме: боржник не перерахував частину грошових коштів, виручених від продажу товару, у відповідності з п.5.4 договору у розмірі 44625645,50грн.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лише засвідчена копія договору комісії №89/2780092 від 12.01.2007р., оригінал якого представлений суду для огляду представником ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» у судовому засіданні 18.12.2019р.

При цьому, заявником ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» станом на дату судового засідання 18.12.2019р. не надано будь-яких первинних документів, що підтверджують виконання кредитором договірних умов договору комісії №89/2780092 від 12.01.2007р., зокрема:

- додатки до договору, в яких вказується кількість, якісні характеристики, строки передачі ті ціни продукції по кожній партії металопродукції (п.1.3 договору).

- доручення комітента, надані комісіонеру для укладання комісіонером від імені комітента угод по продажу металопродукції (п.1.1 договору);

- письмові звіти комісіонера про виконання доручення комітента, на підставі якого комітентом сплачується комісіонеру комісійна винагорода (п.4.3 договору), тощо.

При цьому суд зазначає, що посилання кредитора на відсутність доступу до бухгалтерських та розпорядних документів , архівів, електронних баз та ресурсів , у зв`язку повною втратою контролю над підприємством , оскільки підприємство знаходиться на території проведення антитерористичної операції, не спростовує необхідність доведення відповідними доказами здійснення господарської операції , та , відповідно , підтвердження , у передбачений законом спосіб , наявність заборгованості у боржника перед кредитором.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість боржника перед ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» у розмірі 4625645,50грн. за договором комісії № 89/2780092 від 12.01.2007р. не обґрунтована, оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73, 74, 75 ГПК України, а тому кредиторські вимоги ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» у розмірі 44625645,50грн. не підлягають визнанню

Крім того, ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» за подання до суду заяви про грошові вимоги до боржника було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №90 від 18 липня 2019р.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі у розмірі 13439300,65грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» за договором комісії №89/2780092 від 12.01.2007р. у розмірі 44625645,50грн. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають відмові.

· 29.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» про грошові вимоги до боржника з вимогами до боржника, за якою просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника у розмірі 2719874,46грн. (у т.ч. пеня 316751,38грн.) та 3842,00грн. судового збору (з урахуванням заяви про уточнення грошових вимог до боржника №30/2-48 від 16.09.2019р.).

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника та уточнень до неї, розпорядником майна визнані кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» частково у розмірі 2403123,09грн. основного боргу та 3842,00грн. судового збору.

Вимоги кредитора у розмірі 316751,38грн., які становлять суму пені за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р., що нарахована за період з 31.01.2017р. по 31.07.2017р., розпорядником майна не визнані, оскільки згідно п.10 ч.2 ст. 258 ЦК України. в даній частині вимог строк позовної давності сплинув 31.07.2018р.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» про визнання кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає наступне:

29.10.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» (Покупець) та Публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (Постачальник) укладено договір поставки №15001488, за яким постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (товар) на умовах, визначених даним договором (п.1.1 договору).

Кількість, асортимент, виробник товару вказується сторонами в специфікаціях до даного договору. Специфікації на товар, оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін, складають невід`ємну частину даного договору (п.2.1 договору).

Загальна кількість товару, який підлягає постачанню по даного договору, складається з кількості товару, який постачається за всім специфікаціям, оформленим по даному договору (п.2.2 договору).

Розділом 3 договору сторонами визначені умови та строки поставки.

Поставка товару здійснюється по цінам в національній валюті України, які визначаються у відповідності з умовами поставки, вказані в специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та обов`язкові платежі, а також тари, упаковки, маркування та інші витрати Постачальника, які пов`язані з поставкою товару (п.4.1 договору).

Якщо інше не передбачено в специфікаціях до даного договору, покупець зобов`язується здійснити оплату 100% вартості товару, вказаної в специфікації, протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами відповідної специфікації (п.5.3 договору).

За порушення більше ніж на 30 календарних днів строків поставки товару, передбачених даним договором, постачальник сплачує покупцю пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, які діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення (п.7.5 договору).

По всім видам зобов`язань та відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю три роки (за винятком строків позовної давності, перевищуючим трьохлітній період у відповідності з діючим законодавством України) (п.11.6 договору).

Даний договір діє до 31.12.2016р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань по даному договору (п.11.5 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29.10.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» (Покупець) та Публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (Постачальник) укладена специфікація №1 до договору поставки №15001488 від 29.10.2015р. на загальну суму 15000000,00грн. (з ПДВ).

Згідно даної специфікації: строк поставки - жовтень 2015р. - грудень 2016р.; строк оплати поставки товару - 100% предоплата.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитором - ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» на виконання умов договору поставки №15001488 від 29.10.2015р. та у відповідності до укладеної сторонам специфікації №1 від 29.10.2015р. здійснена предоплата товару на рахунок ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» у розмірі 150000000,00грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку кредитора в ПАТ «ПУМБ» за 30.10.2015р.

При цьому, згідно відомостей заяви ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» та наявних у матеріалах справи первинних документів (видаткових накладних, рахунків - фактур, коригувань до видаткових накладних), боржником здійснена поставка товару за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р. (у відповідності до укладеної сторонам специфікації №1 від 29.10.2015р.) на користь ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» , частково, на суму 147596876,92грн., у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 2403123,09грн.

Станом на дату судового засідання 11.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р. у розмірі 2403123,09грн. перед ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р. становить 2403123,09грн.

Також, згідно заяви ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» про визнання кредиторських вимог (з урахуванням заяви про уточнення грошових вимог до боржника №30/2-48 від 16.09.2019р.), заявником відповідно до п.7.5 поставки №15001488 від 29.10.2015р. нарахована пеня за період з 31.01.2017р. по 31.07.2017р. у розмірі 316751,38грн.

Як зазначалось вище, згідно наданого розпорядником майна повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника №02-01/110 від 10.10.2019р., розпорядником майна кредитора у розмірі 316751,38грн., які становлять суму пені за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р., що нарахована за період з 31.01.2017р. по 31.07.2017р., не визнані, оскільки згідно п.10 ч.2 ст. 258 ЦК України в даній частині вимог, на думку розпорядника майна, строк позовної давності сплинув 31.07.2018р.

При цьому суд зазначає, що згідно п.11.6 договору поставки №15001488 від 29.10.2015р., по всім видам зобов`язань та відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю три роки (за винятком строків позовної давності, перевищуючим трьохлітній період у відповідності з діючим законодавством України).

Таким чином, станом на дату звернення «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» до суду з заявою про грошові вимоги до боржника - 29.07.2019р., строк позовної давності щодо звершення до суду з вимогами щодо визнання заборгованості з нарахованої пені за невиконання боржником умов договору поставки №15001488 від 29.10.2015р., не сплинув, оскільки поставка товару за даним договором здійснювалась з 20.09.2016р. по 03.11.2016р.

З огляду на наведене, посилання розпорядника майна на застосування строку позовної давності відносно вимог кредитора щодо нарахованої пені у розмірі 316751,38грн. за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р., суд вважає необґрунтованим.

Перевіривши здійснений ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» розрахунок кредиторських вимог в частині нарахованої за період з 31.01.2017р. по 31.07.2017р. пені у розмірі 316751,38грн. за договором поставки №15001488 від 29.10.2015р., суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню.

Крім того, ТОВ «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» за подання до суду заяви з вимогами до боржника, сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується квитанцією від 24 липня 2019 року, який також підлягає визнанню.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню у розмірі 2403123,09грн. основного боргу, 316751,38грн. пені та 3842,00грн. судового збору.

· 31.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Укрсервіс» про грошові вимоги, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 8987957,21грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами: договором про надання послуг №15001936 від 23.12.2015р.; договором про надання послуг №15001937 від 23.12.2015р; договором про надання послуг №16000986 від 24.11.2016р.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення про розгляд кредиторських вимог, розпорядник майна не визнає заявлені ТОВ «Ресурс Укрсервіс» кредиторські вимоги у повному обсязі, посилаючись на ненадання заявником складених між сторонами рахунків-фактур за договорами про надання послуг.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» про визнання вимог кредитора, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник ТОВ «Ресурс Укрсервіс» в обґрунтування кредиторських вимог посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами:

- договором про надання послуг №15001936 від 23.12.2015р. в сумі 3706257,22грн.;

- договором про надання послуг №15001937 від 23.12.2015р. в сумі 3039067,11грн.;

- договором про надання послуг №16000986 від 24.11.2016р. в сумі 2242532,88грн..

Вказані договори укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс Укрсервіс» (виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник), за якими виконавець зобов`язався по завданню замовника надати послуги по перевезенню спеціалізованою автотранспортною спецтехнікою виконавця, а замовник зобвоязався прийняти та сплатити надані послуги.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за договорами надання послуг №15001936 від 23.12.2015р., №15001937 від 23.12.2015р., №16000986 від 24.11.2016р.., заявником надані суду первинні документи: специфікація, акти здачі-приймання виконаних робіт, акти виконаних послуг.

Згідно наданих заявником документів, заборгованість боржника перед ТОВ «Ресурс Укрсервіс» складає 8987957,21грн., з яких:

- договором про надання послуг №15001936 від 23.12.2015р. в сумі 3706257,22грн.;

- договором про надання послуг №15001937 від 23.12.2015р. в сумі 3039067,11грн.;

- договором про надання послуг №16000986 від 24.11.2016р. в сумі 2242532,88грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за вказаними договорами перед ТОВ «Ресурс Укрсервіс» у загальному розмірі 8987957,21грн., боржником суду не надано.

Заперечення розпорядника майна, що кредитором не надані рахунки на оплату, суд вважає необґрунтованими, оскільки рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа. Він не фіксує господарських операцій, розпоряджень або дозволів на проведення господарської операції. Рахунок-фактура має інформаційний характер, адже передбачає лише виставлення покупцям певних сум до сплати за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги. Факт отримання товарів (послуг) слід підтверджувати видатковою накладною постачальника або актом приймання- передачі виконаних робіт (послуг).

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ТОВ «Ресурс Укрсервіс» до боржника у розмірі 8987957,21грн. обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Крім того, ТОВ «Ресурс Укрсервіс» за подання до суду заяви про визнання кредитором, сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується квитанцією банку №0.0..1 від 01.08.2019р., який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Укрсервіс» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 8987957,21грн та 3842,00грн. судового збору.

· 02.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» про визнання грошових вимог та включення до реєстру вимог кредиторів у розмірі 2089698,33 грн., з яких 1579759,10 грн. - основна сума боргу за договором, 401589,18 грн. - інфляційні нарахування, 198350,05 грн. - 3% річних.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором поставки №13-002251 від 15.07.2013р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про визнання кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» боржника, розпорядник майна визнає заявлені кредиторські вимоги частково у сумі 14541211,81грн. - суму основного боргу ( без врахування видаткової накладної № 485 від 16.12.1016р.) та з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних до 4 черги та 3842,00грн. судового збору до першої черги,

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» з грошовими вимогами до боржника, наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення присутніх представників, суд встановив:

15.07.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» (постачальник) укладено договір поставки №№13-002251.

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити продукцію (далі - товар) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура і виробник товару вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням товару (п.4.1 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій (п.4.3 договору).

Оплата за поставлений товар проводиться протягом тридцяти календарних днів з моменту поставки товару і надання покупцеві документів, зазначених п.6.4 договору, якщо інше не зазначено в специфікаціях (п.5.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на його укладання органами управління сторін, що мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог) (п.10.4 договору).

Даний договір діє до 15.07.2015р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ТОВ «Керамплюс» до договору поставки № 13-002251 укладені специфікації №№1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13, 14.; додаткові угоди №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 9, 10, 11, 12, 13, 14 до договору поставки №13-002251від 15.07.2013р.

Згідно відомостей заяви кредитора , на виконання умов договору поставки № 13-002251 укладених до нього специфікацій №№1,2,3,4,10,11,12,13,14.,; додаткових угод №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,9,10,11,12,13,14 до договору поставки, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» відвантажена вогнетривка продукція , а ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод" прийнято продукція на загальну суму 4524637,52 грн. , боржник здійснив оплату частково на суму 3040568,53грн., у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1484068,99 грн.

Відповідно до умов п.п. 6.1 та 6.2. Специфікацій, кредитор здійснив 22.02.2017р. перерахування вартості поставленого товару , у зв`язку з чим сума заборгованості за поставлений товар складає 1579759,10 грн.

Поставка товару на виконання умов договору поставки № 13-002251 укладених до нього специфікацій №№1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13, 14; додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 9, 10, 11, 12, 13, 14 підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними, товаротранспортними накладними, довіреностями, рах-коригування, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором поставки 13-002251 у розмірі 1579759,10грн. перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс», боржником суду не надано.

Як вбачається з тексту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором поставки № 13-002251 нараховані: 401589,18 грн. - інфляційні нарахування, 198350,05 грн. - 3% річних.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, 3% річних, суд дійшов висновку, що розрахунок зазначених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» здійснено вірно.

Крім того, за подання до суду заяви про визнання кредитором, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5457 від 24.07.2019р.

Заперечення боржника щодо частини кредиторських вимог , без врахування видаткової накладної № 485 від 16.12.1016р, оскільки видаткова накладна не містить підпису Отримувача - ОСОБА_2 , суд вважає необґрунтованими, оскільки:

- заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

- поставка товару на виконання умов договору поставки № 13-002251 укладених до нього специфікацій №№1,2,3,4,10,11,12,13,14.,; додаткових угод №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,9,10,11,12,13,14 підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними, товаротранспортними накладними, довіреностями, рах-коригування, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних.

- у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15).

- надані товаротранспортна накладна № Р485 від 16.12.2016р., яка підписана відповідальною особою вантажоодержувача - ОСОБА_2 та довіреність № 2527 від 16.12.2016р на відповідальну особу вантажоодержувача - ОСОБА_2 . переконливо свідчать про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Керамплюс» у розмірі 2089698,33грн. (1579759,10 грн. - основна сума боргу за договором, 401589,18грн. - інфляційні втрати, 198350,05грн. - 3% річних) та 3842,00грн. судового збору, обґрунтована, доведена належними та допустимими доказами та підлягає визнанню.

· 31.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» з грошовими вимогами до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі ,63грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами: договором купівлі-продажу №13-0022726 від 12.09.2013р. та договором №15001829 від 22.12.2015р.

Згідно наданого розпорядником майна реєстру вимог кредитрів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» у повному обсязі.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» з грошовими вимогами до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром» в обґрунтування кредиторських вимог посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами:

- договором купівлі-продажу №13-002726 від 12.09.2013р. в сумі 615300000,00грн.;

- договором №15001829 від 22.12.2015р. в сумі 748790317,40грн.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за договором купівлі-продажу №13-002726 від 12.09.2013р. та договором №15001829 від 22.12.2015р., заявником надані суду первинні документи: платіжні доручення (про здійснення передплати та здійснення часткової оплати за поставлений товар), видаткові накладні, акти прийму-передачі, банківську виписку по рахунку ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром».

Згідно наданих заявником документів, заборгованість боржника перед ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром складає ,40грн., з яких:

- за договором купівлі-продажу №13-002726 від 12.09.2013р. в сумі 615300000,00грн.;

- за договором №15001829 від 22.12.2015р. в сумі 748790317,40грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за вказаними договорами перед ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром у загальному розмірі ,40грн., боржником суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром» до боржника у розмірі ,40грн. обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з тексту заяви, ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу №13-002726 від 12.09.2013р. та договором №15001829 від 22.12.2015р. нараховані за період з 01.05.2019р. по 30.06.2019р. 3% річних у розмірі 6839137,76грн. та інфляційні втрати у розмірі 2680437,47грн.

Перевіривши здійснений ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром» розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що розрахунок зазначених вимог ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром» здійснено вірно.

Крім того, ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром» за подання до суду заяви про визнання кредитором, сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується квитанцією банку № від 10 липня 2019 року, який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі ,63грн. та 3842,00грн. судового збору.

· 14.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод механічного обладнання» про визнання грошових вимог, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 2202156,00грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами:

- договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. в сумі 223944,81грн. (165456,00грн. - основний борг; 46202,99грн. - інфляційні втрати, 12253,00грн. - 3% річних, 32,82грн. - пеня);

- договором поставки №15000829 від 19.05.2015р. в сумі 1978211,20грн. (1466628,00грн. - основний борг, 405849,19грн. - інфляційні втрати, 105446,00грн. - 3% річних. 288,02грн. - пеня).

Згідно наданого розпорядником майна реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає заявлені ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» кредиторські частково розмірі 2196991,88грн. основного боргу, 320,84грн. пені та 3842,00грн. судового збору. Кредиторські вимоги заявника 4843,28грн. розпорядником майна не визнанні у зв`язку з невірним зазначенням заявником періоду розрахунку 3% річних (нараховані без урахування мораторію на нарахування інфляційних втрат та 3% річних після відкриття провадження у справі про банкрутство).

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагоноремонтна транспортна компанія» про визнання вимог кредитора, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник ТОВ «Вагоноремонтна транспортна компанія» в обґрунтування кредиторських вимог посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами:

- договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. в сумі 165456,00грн.;

- договором поставки №15000829 від 19.05.2015р. в сумі 1466628,00грн.

Вказані договори укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод механічного обладнання» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець), за якими постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених цими договорами.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. та договором поставки №15000829 від 19.05.2015р., заявником надані суду первинні документи: специфікаціями до договорів, видаткові накладні, рахунки-фактури.

Згідно наданих заявником документів, заборгованість боржника перед ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» складає 1632084грн., з яких:

- за договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. в сумі 165456,00грн.;

- за договором поставки №15000829 від 19.05.2015р. в сумі 1466628,00грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за вказаними договорами перед ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» у загальному розмірі 1632084грн., боржником суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» до боржника у розмірі 1632084грн. обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з тексту заяви, ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. та договором поставки №15000829 від 19.05.2015р. нараховані:

1) за договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. - інфляційні втрати у розмірі 46202,99грн., 3% річних у розмірі 12253,00грн., пеня у розмірі 32,82грн.;

2) за договором поставки №15000829 від 19.05.2015р. - інфляційні втрати у розмірі 405849,19грн., 3% річних у розмірі 105446,00грн., пеня у розмірі 288,02грн.

При цьому суд зазначає, що заявником нараховані 3% у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. та договором поставки №15000829 від 19.05.2015р., за період з дати прострочення зобов`язань за договорами та по 30.07.2019р., тобто без урахування дії мораторію, встановленого ухвалою суду від 01.07.2019р. про відкриття провадження у справі №905/1055/19 про банкрутство ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод».

Таким чином, розмір нарахованих 3% за період з 02.07.2019р. по 10.07.2019р. за договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. у розмірі 374,74грн. та за договором поставки №15000829 від 19.05.2015р. у розмірі 4468,59грн., суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає визнанню.

17.12.2019р. кредитором ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» подано до суду заяву б/н від 12.12.2019р., згідно якою кредитор погоджуються щодо здійснення ним невірного розрахунку кредиторських вимог в частині нарахованих 3% річних.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, 3% річних та пені, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» в даній частині підлягають задоволенню частково у розмірі:

- за договором поставки №15000824 від 13.05.2015р. - інфляційні втрати у розмірі 46202,99грн., 3% річних у розмірі 11878,26грн., пеня у розмірі 32,82грн.;

- за договором поставки №15000829 від 19.05.2015р. - інфляційні втрати у розмірі 405849,19грн., 3% річних у розмірі 100977,41грн., пеня у розмірі 288,02грн.

Крім того, ТОВ «Костянтинівський завод механічного обладнання» за подання до суду заяви про визнання кредитором, сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №877 від 07.08.2019р., який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод механічного обладнання» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 2201154,72грн., з яких: 2196991,88грн. - основний борг, 320,84грн. - пеня, 3842,00грн. - судовий збір.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод механічного обладнання» у розмірі 4843,28грн. не обґрунтовані та не підлягають визнанню.

· 29.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про визнання кредитором боржника у розмірі 847139,13 грн.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором поставки №13-003854/ПГ - 2/14 від 19.12.2013р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про визнання кредитором Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» боржника, розпорядник майна визнає заявлені кредиторські вимоги у повному обсязі у сумі 847139,13 грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву кредитора Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» боржника про грошові вимоги, наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників, суд встановив:

19.12.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат (постачальник) укладено договір поставки №№13-003854/ПГ - 2/14.

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити продукцію (далі - товар) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура і виробник товару вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням товару (п.4.1 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій (п.4.3 договору).

Оплата за поставлений товар проводиться протягом тридцяти календарних днів з моменту поставки товару і надання покупцеві документів, зазначених п.6.4 договору, якщо інше не зазначено в специфікаціях (п.5.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на його укладання органами управління сторін, що мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог) (п.10.4 договору).

Даний договір діє до 19.12.2015р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» до договору поставки №13-003854/ПГ - 2/14 від 19.12.2013р. укладені специфікації №№26,28,29,30 ; додаткова угода № 7 від 17.10.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки. №13-003854/ПГ - 2/14 від 19.12.2013р , укладених до нього специфікацій № №№26,28,29,30 ,; додаткової угоди № 7 від 17.10.2016р. ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» відвантажена вогнетривка продукція , а ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод" прийнято продукція на загальну суму 652460,57грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи залізничними накладними, сертифікатами якості, рахунками - фактурами; кредитором також надана податкова декларація з податку на додану вартість.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за вказаним договором перед кредитором Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» боржником суду не надано

Як вбачається з тексту заяви ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором поставки №13-003854/ПГ - 2/14 від 19.12.2013р нараховані:

- пеня у розмірі 71496,14 грн., 3% річних у розмірі 45278,63 грн.; інфляційні втрати у розмірі 779903,79 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, 3% річних та пені, суд дійшов висновку, що розрахунок зазначених вимог ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» здійснено вірно.

Крім того, за подання до суду заяви про визнання кредитором, ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1723 від 24.07.2019р.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню у повному обсязі у сумі 775642,09грн. - основний борг, 71496,14грн. - пеня, 3842,00грн. - судовий збір.

· 31.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ» про визнання грошових вимог до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 168962864,73грн. та 3842,00грн. судового збору (з урахуванням уточнень №2566 від 03.10.2019р.).

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами: договором оренди рухомого майна №1 від 01.05.2015р., договором №ДПП-482/11/14/14000839 від 02.12.2014р., договором поставки №2900074-С від 15.01.2009р., договором комісії №15000336 від 17.02.2015р., договором комісії №15000335 від 19.02.2015р.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення про розгляд заяви про визнання грошових вимог до боржника, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ» у розмірі 168962864,73грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ» про визнання грошових вимог до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник ТОВ «Метінвест-СМЦ» в обґрунтування кредиторських вимог посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами:

- договором оренди рухомого майна №1 від 01.05.2015р. у розмірі 29794,85грн.;

- договором №ДПП-482/11/14/14000839 від 02.12.2014р. у розмірі 25074430,21грн.,

- договором поставки №2900074-С від 15.01.2009р. у розмірі 135020701,39грн.;

- договором комісії №15000336 від 17.02.2015р. у розмірі 4570651,14грн.;

- договором комісії №15000335 від 19.02.2015р. у розмірі 3855959,07грн.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за вказаними договорами, заявником надані суду первинні документи: рахунки на оплату наданих послуг з оренди, акти надання послуг, специфікації, видаткові накладні, рахунки-фактури на оплату поставленого товару, залізничні накладні, довіреності на отримання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, рахунки на попередню оплату, видаткові накладні, акти коригування видаткових накладних, доручення до договорів комісії, акти прийому передачі до договорів комісії, звіти комісіонера, щомісячні реєстри операцій з реалізації товару до договорів комісії, банківські довідки про здійснення платежів за договорами комісії.

Відповідно до наданих заявником документів, заборгованість боржника перед ТОВ «Метінвест-СМЦ» складає 168551536,66грн., з яких:

- договором оренди рухомого майна №1 від 01.05.2015р. у розмірі 29794,85грн.;

- договором №ДПП-482/11/14/14000839 від 02.12.2014р. у розмірі 25074430,21грн.,

- договором поставки №2900074-С від 15.01.2009р. у розмірі 135020701,39грн.;

- договором комісії №15000336 від 17.02.2015р. у розмірі 4570651,14грн.;

- договором комісії №15000335 від 19.02.2015р. у розмірі 3855959,07грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за вказаними договорами перед ТОВ «Метінвест-СМЦ» у загальному розмірі 168551536,66грн., боржником суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ТОВ «Метінвест-СМЦ» до боржника у розмірі 168551536,66грн. обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з тексту заяви (з урахуванням уточнень №2566 від 03.10.2019р.), ТОВ «Метінвест-СМЦ» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договорами: договором оренди рухомого майна №1 від 01.05.2015р., договором №ДПП-482/11/14/14000839 від 02.12.2014р., договором поставки №2900074-С від 15.01.2009р., договором комісії №15000336 від 17.02.2015р., договором комісії №15000335 від 19.02.2015р., нараховані 3% річних у загальному розмірі 411328,07грн.

Перевіривши наданий ТОВ «Метінвест-СМЦ» розрахунок 3% річних, господарський суд вважає його обґрунтованим та вірним.

Крім того, ТОВ «Метінвест-СМЦ» за подання до суду заяви про визнання кредитором, сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 08 липня 2019 року, який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню у розмірі 168962864,73грн. та 3842,00грн. судового збору.

· 25.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» про визнання кредиторських вимог, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника в сумі 48690,72грн. та 3842,00грн. судового збору.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник посилається на рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17.

Згідно повідомлення про розгляд заяви з кредиторськими вимогами, розрядник майна визнає кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» частково у розмірі 48655,31грн. (у т.ч. 3842,00грн. судового збору). Обґрунтовуючи повідомлення, розпорядник майна не визнає кредиторські вимоги заявника у розмірі 35,41грн. у зв`язку із застосуванням заявником невірного періоду нарахування 3%річних.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» про визнання кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно заяви ТОВ «Сонар» про визнання кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості згідно рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» 37153,37грн. - основної заборгованості за договором поставки №11-000698 від 11.02.2011р., 1375,07грн. - пені за порушення умов договору поставки №11-000698 від 11.02.2011р., 908,11грн. - 3% річних, 3086,46грн. - інфляційних втрат, 850,00грн. - витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

Ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 01.08.2018р. по справі №971/17/18 задоволено заяву ТОВ «Сонар» про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду; ухвалено видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в сумі 881,00грн.

03.09.2018р. Дніпровським апеляційним господарським судом винесений відповідний наказ.

Загальний розмір заборгованості, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» за рішенням Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17 та ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 01.08.2018р. по справі №971/17/18 становить 44254,01грн. (37153,37грн. - основна заборгованість; 1375,07грн. - пеня, 908,11грн. - 3% річних; 3086,46грн. - інфляційні втрати; 850,00грн. - витрати, пов`язані з вирішенням спору третейським судом; 881,00грн. - витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення).

Данні рішення набрали законної сили та станом на теперішній час та є чинними.

Відповідно до ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначає заявник, в ході виконавчого провадження з примусового наказу Дніпровського апеляційного господарського суду від 03.09.2018р. по справі №971/17/18, з боржника було стягнуто 1166,21грн., що підтверджується платіжним дорученням №349 від 18.02.2019р.

Розмір заборгованості боржника перед ТОВ «Сонар» за рішенням Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17 та ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 01.08.2018р. по справі №971/17/18, з урахуванням стягнення ВДВС у розмірі 1166,21грн., становить 43085,80грн.

Доказів сплати боржником заборгованість у розмірі 43085,80грн. за рішенням Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17 та ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 01.08.2018р. по справі №971/17/18, станом на 18.12.2019р. боржником суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ТОВ «Сонар» до боржника у розмірі 43085,80грн. (у т.ч. пеня 1375,07грн.) обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з тексту заяви, ТОВ «Сонар» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за рішенням Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна група» від 25.05.2018р. по справі №14/42К-17 та ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 01.08.2018р. по справі №971/17/18, нараховані:

- 4123,67грн. - інфляційних втрат з червня 2018р. по лютий 2019р., з березня по травень 2019р.;

- 1481,25грн. - 3% річних (з 25.05.2018р. по 17.02.2019р. у розмірі 978,39грн.; з 19.02.2019р. по 10.07.2019р. у розмірі 502,86грн.).

При цьому суд зазначає, що заявником нараховані 3% річних у розмірі 502,86грн. за період з 19.02.2019р. по 10.07.2019р., тобто без урахування дії мораторію, встановленого ухвалою суду від 01.07.2019р. про відкриття провадження у справі №905/1055/19 про банкрутство ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод».

Таким чином, розмір нарахованих 3% за період з 02.07.2019р. по 10.07.2019р. у розмірі 35,41грн., суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає визнанню.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Сонар» в даній частині підлягають задоволенню у розмірі: 1445,84грн. - 3% річних, 4123,87грн. - інфляційні втрати.

Крім того, ТОВ «Сонар» за подання до суду заяви про визнання кредитором, сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №7084 від 04.07.2019р., який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 48655,31грн., з яких: 47280,24грн. - основний борг, 1375,07грн. - пеня, 3842,00грн. - судовий збір.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» у розмірі 35,41грн. не обґрунтовані та не підлягають визнанню.

· 24.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Бізнес Сервіс» з грошовими вимогами до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 546370,53грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Бізнес Сервіс» у повному обсязі.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Бізнес Сервіс» з грошовими вимогами до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» в обґрунтування кредиторських вимог посилається на наявність у боржника заборгованості за договором сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р. у розмірі 429226,39грн.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за договором сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р., заявником надані суду первинні документи: рахунки-фактури на оплату наданих послуг, акти виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно наданих заявником документів, заборгованість боржника перед ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» за договором сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р. складає 429226,39грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р. перед ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» у розмірі 429226,39грн., боржником суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» до боржника у розмірі 429226,39грн. за договором сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р. обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.12.5 договору сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р., за порушення строків оплати послуг, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з тексту заяви, ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором сервісного обслуговування №15000453 від 01.04.2015р., на суму заборгованості у розмірі 429226,39грн. нараховані:

- 9941,24грн. - 3% річних;

- 42814,35грн. - інфляційні втрати;

- 64388,55грн. - пеня.

Перевіривши наданий ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені, господарський суд вважає його обґрунтованим та вірним.

Крім того, ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника, сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №154639 від 12 липня 2019 року, який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Бізнес Сервіс» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню у розмірі 481981,98грн. основного боргу, 64388,55грн. пені та 3842,00грн. судового збору.

· 08.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Спільного українсько-швейцарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» про грошові вимоги до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі ,14грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за наступними договорами:

- договором оренди нерухомого майна №11-006301 від 01.12.2011р. у сумі 139183,34грн.;

- договором оренди нерухомого майна №13-000090 від 24.04.2013р. у сумі 64368995,59грн.;

- договором купівлі-продажу №12-000759 від 01.01.2012р. у сумі 206027061,14грн.;

- договором оренди майна №14000859 від 09.12.2014р. у сумі 14146957,76грн.;

- договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. у сумі 38917336,37грн.;

- договором оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р. у сумі 2249370,54грн.;

- договором оренди майна №16000076 від 25.02.2016р. у сумі 25088308,32грн.;

- договором оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р. у сумі 4854876,80грн.;

- договором оренди майна №15000938 від 01.07.2015р. у сумі 63142988,35грн.;

- договором оренди майна №12-003445 від 01.02.2013р. у сумі 9483720,31грн.;

- договором оренди майна №11-006699 від 01.01.2012р. у сумі 16490273,79грн.;

- договором оренди майна №12-003051 від 01.08.2012р. у сумі 56856152,21грн.;

- договором оренди майна №2700202 від 01.01.2007р. у сумі 21381810,42грн.;

- договором оренди майна №2801970 від 02.12.2008р. у сумі 2255321,91грн.;

- договором купівлі-продажу №2600237 від 28.02.2006р. у сумі 35525937,16грн.;

- договором оренди майна №250/2700033 від 25.12.2006р. у сумі 81755596,94грн.;

- договором оренди майна №2700945 від 01.07.2007р. у сумі 190648509,68грн.;

- договором оренди майна №2900871 від 01.09.2009р. у сумі 171793947,78грн.;

- договором про відступлення права вимоги від 25.10.2017р. у сумі 256989296,73грн.

Згідно наданого розпорядником майна реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає заявлені Спільним українсько-швейцарським підприємством ТОВ «Метален» кредиторські вимоги частково у розмірі 739222197,32грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Спільного українсько-швейцарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» про грошові вимоги до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

1) 01.12.2016р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди нерухомого майна №11-006301, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

В подальшому, 18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір новації, за яким:

- сторони підтверджують, що на момент оформлення даного договору існують зобов`язання орендатора по сплаті орендної плати в порядку, встановленому п.4.7 договору оренди нерухомого майна №11-006301 від 01.12.2016р., в розмірі 139183,34грн. (п.2 договору);

- керуючись ст.604 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди про припиненні первісного зобов`язання орендатора (та всіх пов`язаних з ним додаткових зобов`язань) шляхом заміни його новим зобов`язанням. У відповідності з Новим зобов`язанням, орендатор перераховує орендодавцю грошові кошти в сумі 139183,34грн. (з ПДВ 23197,22грн.) в строк до 01.06.2019р. по реквізитам, вказаним в даному договору, а орендодавець приймає виконання Нового зобов`язання як належне (п.3 договору).

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди нерухомого майна №11-006301 від 01.12.2016р. та договором новації б/н від 18.04.2018р., заявником надані копії актів приймання-передачі та рахунків-фактур на оплату.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален», заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди нерухомого майна №11-006301 від 01.12.2016р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 139183,34грн.

Як зазначає заявник, 18.04.2018р. між сторонами укладено договір новації, за яким сторони досягли згоди припинити зобов`язання ПрАТ «ЄМЗ» за вказаним договором оренди, шляхом заміни його зобов`язанням по сплаті СП ТОВ «Метален» грошових коштів у розмірі 139183,34грн. до 01.06.2019р.

При цьому, грошові кошти у розмірі 139183,34грн. в передбачений договором новації 18.04.2018р. строк, боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 139183,34грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди нерухомого майна №11-006301 від 01.12.2016р. (з урахуванням договору новації б/н від 18.04.2018р.) у розмірі 139183,34грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди нерухомого майна №11-006301 від 01.12.2016р. (з урахуванням договору новації б/н від 18.04.2018р.) становить 139183,34грн.

2) 24.04.2013р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди нерухомого майна №13-000090, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

В подальшому, 18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір новації, за яким:

- сторони підтверджують, що на момент оформлення даного договору існують зобов`язання орендатора по сплаті орендної плати в порядку, встановленому п.4.6 договору оренди нерухомого майна №13-000090 від 24.04.2013р., в розмірі 64368995,59грн. (п.2 договору);

- керуючись ст.604 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди про припиненні первісного зобов`язання орендатора (та всіх пов`язаних з ним додаткових зобов`язань) шляхом заміни його новим зобов`язанням. У відповідності з Новим зобов`язанням, орендатор перераховує орендодавцю грошові кошти в сумі 64368995,59грн. (з ПДВ 23197,22грн.) в строк до 01.06.2019р. по реквізитам, вказаним в даному договору, а орендодавець приймає виконання Нового зобов`язання як належне (п.3 договору).

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди нерухомого майна №13-000090 від 24.04.2013р. та договору новації б/н від 18.04.2018р., заявником надані копії актів приймання-передачі та рахунків на оплату.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален», заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди нерухомого майна №13-000090 від 24.04.2013р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 64368995,59грн.

Як зазначає заявник, 18.04.2018р. між сторонами укладено договір новації, за яким сторони досягли згоди припинити зобов`язання ПрАТ «ЄМЗ» за вказаним договором оренди, шляхом заміни його зобов`язанням по сплаті СП ТОВ «Метален» грошових коштів у розмірі 64368995,59грн. до 01.06.2019р.

При цьому, грошові кошти у розмірі 64368995,59грн. в передбачений договором новації 18.04.2018р. строк, боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 64368995,59грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди нерухомого майна №13-000090 від 24.04.2013р. (з урахуванням договору новації б/н від 18.04.2018р.) у розмірі 64368995,59грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди нерухомого майна №13-000090 від 24.04.2013р. (з урахуванням копі актів приймання-передачі , рахунків на оплату, договору новації б/н від 18.04.2018р.) становить 64368995,59грн.

3) 01.01.2012р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №12-000759 (з урахуванням укладених до нього додаткових угод), за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження кредиторських вимог за договором купівлі-продажу №12-000759 від 01.01.2012р., заявником надані копії платіжних доручення щодо здійснення передоплати за вказаним договором купівлі-продажу на користь ПрАТ «ЄМЗ».

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» та наданих заявником документів, на виконання умов договору купівлі-продажу №12-000759 від 01.01.2012р. СП ТОВ «Метален» здійснена на користь боржника ПрАТ «ЄМЗ» передплата у розмірі 213658022,05грн., при цьому боржником поставка на користь заявника не здійснена.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (постачальник) укладена додаткова угода №9 до договору купівлі-продажу №12-000759 від 01.01.2012р., згідно якої:

- у зв`язку з неналежним виконанням постачальником зобов`язань по поставці товару по договору, сторонами досягнута угода про повернення постачальником раніше перерахованих покупцем по договору грошових коштів у розмірі 206027061,14грн. Повернення вказаних грошових коштів постачальником здійснюється на поточний рахунок покупця, по реквізитам, вказаним у договорі не пізніше 01.06.2019р. (п.3 додаткової угоди).

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 206027061,14грн. за договором купівлі-продажу №12-000759 від 01.01.2012р. (з урахуванням додаткової угоди №9 від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 206027061,14грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором купівлі-продажу №12-000759 від 01.01.2012р. (з урахуванням додаткової угоди №9 від 18.04.2018р.) у розмірі 206027061,14грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором купівлі-продажу №12-000759 від 01.01.2012р. (з урахуванням копій платіжних доручення щодо здійснення передоплати , додаткової угоди №9 від 18.04.2018р.) становить 206027061,14грн.

4) 09.12.2014р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди майна №14000859, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №14000859 від 09.12.2014р., заявником надані копії актів приймання-передачі та рахунків-фактур на оплату.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди майна №14000859 від 09.12.2014р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 14146957,76грн.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладена додаткова угода №4 до договору оренди майна №14000859 від 09.12.2014р., згідно якої:

- сторони підтверджуються, що у зв`язку з виконанням орендодавцем своїх зобов`язань по договору оренди майна №14000859 від 09.12.2014р., орендатор має грошові зобов`язання перед орендодавцем по оплаті орендної плати, яка станом на дату підписання додаткової угоди становлять 14146957,76грн. (в т.ч. ПДВ 2357826,29грн.) (п.1 додаткової угоди);

- керуючись ст.651 Цивільного кодексу України сторони досягли згоди про відстрочення оплати орендатором суми заборгованості по договору оренди майна №14000859 від 09.12.2014р., вказаній в п.1 даної додаткової угоди в строк до 01.06.2019р.

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 14146957,76грн. за договором оренди майна №14000859 від 09.12.2014р. (з урахуванням додаткової угоди №4 від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 14146957,76грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди майна №14000859 від 09.12.2014р. (з урахуванням додаткової угоди №4 від 18.04.2018р.) у розмірі 14146957,76грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди майна №14000859 від 09.12.2014р. (з урахуванням копії актів приймання-передачі та рахунків-фактур на оплату, додаткової угоди №4 від 18.04.2018р.) становить 14146957,76грн.

5) 01.01.2012р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №12-000982 (з урахуванням укладених до нього додаткових угод), за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження кредиторських вимог за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р., заявником надані копії (дублікати) актів прийому-передачі товару та рахунків на оплату поставленого товару.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що розмір заборгованості боржника за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. за поставлений СП ТОВ «Метален» та прийняти боржником товар становить 38917336,37грн., що, на думку заявника, підтверджується укладеною до договору купівлі-продажу додатковою угодою №7, згідно якої сторони погодили наявність заборгованості боржника перед заявника за договором за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. у розмірі 38917336,37грн.

При цьому суд зазначає, що згідно наданих заявником первинних документів (актів прийому-передачі товару та рахунків на оплату поставленого товару), вартість поставленого заявником СП ТОВ «Метален» на користь боржника ПрАТ «ЄМЗ» товару за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. становить 20131916,47грн.

Належних та допустимих доказів здійснення СП ТОВ «Метален» поставки товару на користь ПрАТ «ЄМЗ» за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. (первинних документів, які підтверджують здійснення операції) на суму 18785419,90грн. (38917336,37 - 20131916,47грн.), заявником не надано.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів оплати поставленого товару за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. становить 20131916,47грн

Заборгованість боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором купівлі-продажу №12-000982 від 01.01.2012р. у розмірі 18785419,90грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами, та не підлягаю визнанню.

6) 01.01.2015р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди нерухомого майна №14000858, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №14000859 від 09.12.2014р., заявником надані копії (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 2249370,54грн.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладена додаткова угода №4 до договору оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р., згідно якої:

- сторони підтверджуються, що у зв`язку з виконанням орендодавцем своїх зобов`язань по договору оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р., орендатор має грошові зобов`язання перед орендодавцем по оплаті орендної плати, яка станом на дату підписання додаткової угоди становлять 2249370,54грн. (в т.ч. ПДВ 374895,09грн.) (п.1 додаткової угоди);

- керуючись ст.651 Цивільного кодексу України сторони досягли згоди про відстрочення оплати орендатором суми заборгованості по договору оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р., вказаній в п.1 даної додаткової угоди в строк до 01.06.2019р.

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 2249370,54грн. за договором оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р. (з урахуванням додаткової угоди №4 від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 2249370,54грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р. (додаткової угоди №4 від 18.04.2018р.) у розмірі 2249370,54грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди нерухомого майна №14000858 від 01.01.2015р. ( з урахуванням копій (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур, додаткової угоди №4 від 18.04.2018р.) становить 2249370,54грн.

7) 25.02.2016р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди майна №16000076, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №16000076 від 25.02.2016р., заявником надані копії (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди майна №16000076 від 25.02.2016р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 25088308,32грн.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладена додаткова угода №2 до договору оренди майна №16000076 від 25.02.2016р., згідно якої:

- сторони підтверджуються, що у зв`язку з виконанням орендодавцем своїх зобов`язань по договору оренди майна №16000076 від 25.02.2016р., орендатор має грошові зобов`язання перед орендодавцем по оплаті орендної плати, яка станом на дату підписання додаткової угоди становлять 25088308,32грн. (в т.ч. ПДВ 4181384,72грн.) (п.1 додаткової угоди);

- керуючись ст.651 Цивільного кодексу України сторони досягли згоди про відстрочення оплати орендатором суми заборгованості по договору оренди майна №16000076 від 25.02.2016р., вказаній в п.1 даної додаткової угоди в строк до 01.06.2019р.

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 2249370,54грн. за договором оренди майна №16000076 від 25.02.2016р. (з урахуванням додаткової угоди №2 від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 25088308,32грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди майна №16000076 від 25.02.2016р. (з урахуванням додаткової угоди №2 від 18.04.2018р.) у розмірі 25088308,32грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди майна №16000076 від 25.02.2016р. (з урахуванням копій (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур,додаткової угоди №2 від 18.04.2018р.) становить 25088308,32грн.

8) 31.03.2016р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди нерухомого майна №15001919, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №15001919 від 31.03.2016р., заявником надані копії (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 4854876,80грн.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладена додаткова угода №2 до договору оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р, згідно якої:

- сторони підтверджуються, що у зв`язку з виконанням орендодавцем своїх зобов`язань по договору оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р., орендатор має грошові зобов`язання перед орендодавцем по оплаті орендної плати, яка станом на дату підписання додаткової угоди становлять 4854876,80грн. (в т.ч. ПДВ 809146,13грн.) (п.1 додаткової угоди);

- керуючись ст.651 Цивільного кодексу України сторони досягли згоди про відстрочення оплати орендатором суми заборгованості по договору оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р, вказаній в п.1 даної додаткової угоди в строк до 01.06.2019р.

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 4854876,80грн. за договором оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р. (з урахуванням додаткової угоди №2 від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 4854876,80грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р. (з урахуванням додаткової угоди №4 від 18.04.2018р.) у розмірі 4854876,80грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди нерухомого майна №15001919 від 31.03.2016р. (з урахуванням копій (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур, додаткової угоди №2 від 18.04.2018р.) становить 4854876,80грн.

9) 01.07.2015р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди майна №15000938, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №15000938 від 01.07.2015р., заявником надані копії (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди майна №15000938 від 01.07.2015р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 63142988,35грн.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладена додаткова угода №6 до договору оренди майна №15000938 від 01.07.2015р., згідно якої:

- сторони підтверджуються, що у зв`язку з виконанням орендодавцем своїх зобов`язань по договору оренди майна №15000938 від 01.07.2015р., орендатор має грошові зобов`язання перед орендодавцем по оплаті орендної плати, яка станом на дату підписання додаткової угоди становлять 63142988,35грн. (в т.ч. ПДВ 10523831,39грн.) (п.1 додаткової угоди);

- керуючись ст.651 Цивільного кодексу України сторони досягли згоди про відстрочення оплати орендатором суми заборгованості по договору оренди майна №15000938 від 01.07.2015р., вказаній в п.1 даної додаткової угоди в строк до 01.06.2019р.

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 2249370,54грн. за договором оренди майна №15000938 від 01.07.2015р. (з урахуванням додаткової угоди №6 від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 63142988,35грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди майна №15000938 від 01.07.2015р. (з урахуванням додаткової угоди №6 від 18.04.2018р.) у розмірі 63142988,35грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди майна №15000938 від 01.07.2015р. (з урахуванням додаткової угоди №6 від 18.04.2018р.) становить 63142988,35грн.

10) 01.02.2013р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди майна №12-003445, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №12-003445 від 01.02.2013р., заявником надані копії (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди майна №12-003445 від 01.02.2013р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 9483720,31грн.

14.09.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір новації, за яким:

- сторони підтверджують, що на момент оформлення даного договору існують зобов`язання орендатора по сплаті орендної плати в порядку, встановленому п.4.7 договору оренди нерухомого майна №12-003445 від 01.02.2013р., в розмірі 9483720,31грн. (п.2 договору);

- керуючись ст.604 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди про припиненні первісного зобов`язання орендатора (та всіх пов`язаних з ним додаткових зобов`язань) шляхом заміни його новим зобов`язанням. У відповідності з Новим зобов`язанням, орендатор перераховує орендодавцю грошові кошти в сумі 9483720,31грн. в строк до 01.06.2019р. по реквізитам, вказаним в даному договору, а орендодавець приймає виконання Нового зобов`язання як належне (п.3 договору).

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 2249370,54грн. за договором оренди майна №12-003445 від 01.02.2013р. (з урахуванням договору новації від 14.09.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 9483720,31грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди майна №12-003445 від 01.02.2013р. (з урахуванням договору новації від 14.09.2018р.) у розмірі 9483720,31грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди майна №12-003445 від 01.02.2013р. (з урахуванням договору новації від 14.09.2018р.) 9483720,31грн.

11) 01.02.2012р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди майна №11-006699, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №11-006699 від 01.02.2012р., заявником надані копії (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди майна №11-006699 від 01.02.2012р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 16490273,79грн.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір новації, за яким:

- сторони підтверджують, що на момент оформлення даного договору існують зобов`язання орендатора по сплаті орендної плати в порядку, встановленому п.4.4 договору оренди нерухомого майна №11-006699 від 01.02.2012р., в розмірі 16490273,79грн. (п.2 договору);

- керуючись ст.604 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди про припиненні первісного зобов`язання орендатора (та всіх пов`язаних з ним додаткових зобов`язань) шляхом заміни його новим зобов`язанням. У відповідності з Новим зобов`язанням, орендатор перераховує орендодавцю грошові кошти в сумі 16490273,79грн. в строк до 01.06.2019р. по реквізитам, вказаним в даному договору, а орендодавець приймає виконання Нового зобов`язання як належне (п.3 договору).

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 16490273,79грн. за договором оренди майна №11-006699 від 01.02.2012р. (з урахуванням договору новації від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 16490273,79грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди майна №11-006699 від 01.02.2012р. (з урахуванням договору новації від 18.04.2018р.) у розмірі 16490273,79грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди майна №11-006699 від 01.02.2012р. (з урахуванням договору новації від 18.04.2018р.) 16490273,79грн.

12) 01.08.2012р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір оренди майна №12-003051, за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди майна №12-003051 від 01.08.2012р., заявником надані копії (дублікати) актів приймання-передачі та рахунків-фактур.

Згідно відомостей заяви СП ТОВ «Метален» заявник зазначає, що боржником у повному обсязі грошові зобов`язання за договором оренди майна №12-003051 від 01.08.2012р. не виконані, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість з орендної плати у розмірі 56856152,21грн.

18.04.2018р. між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) укладено договір новації, за яким:

- сторони підтверджують, що на момент оформлення даного договору існують зобов`язання орендатора по сплаті орендної плати в порядку, встановленому п.4.6 договору оренди нерухомого майна №12-003051 від 01.08.2012р., в розмірі 56856152,21грн. (п.2 договору);

- керуючись ст.604 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди про припиненні первісного зобов`язання орендатора (та всіх пов`язаних з ним додаткових зобов`язань) шляхом заміни його новим зобов`язанням. У відповідності з Новим зобов`язанням, орендатор перераховує орендодавцю грошові кошти в сумі 56856152,21грн. в строк до 01.06.2019р. по реквізитам, вказаним в даному договору, а орендодавець приймає виконання Нового зобов`язання як належне (п.3 договору).

При цьому, як зазначає заявник, грошові кошти у розмірі 56856152,21грн. за договором оренди майна №12-003051 від 01.08.2012р. (з урахуванням договору новації від 18.04.2018р.) боржником ПрАТ «ЄМЗ» на користь заявника СП ТОВ «Метален» не перераховані, у зв`язку з чим у боржника наявна заборгованість перед заявником у розмірі 56856152,21грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором оренди майна №12-003051 від 01.08.2012р. (з урахуванням договору новації від 18.04.2018р.) у розмірі 56856152,21грн. перед СП ТОВ «Метален», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед СП ТОВ «Метален» за договором оренди майна №12-003051 від 01.08.2012р. (з урахуванням договору новації від 18.04.2018р.) 56856152,21грн.

13) В обґрунтування кредиторських вимог на суму 503360823,89грн. заявник посилається на невиконання боржником умов договорів, а саме:

- у розмірі 21381810,42грн. за договором оренди майна № 2700202 від 01.01.2007р.;

- у розмірі 2255321,91 грн. за договором оренди майна №28-1970 від 02.12.2008р.;

- у розмірі 35525937,16 грн. за договором купівлі-продажу №2600237 від 28.02.2006р.;

- у розмірі 81755596,94грн. за договором оренди майна № 250/2700033 від 25.12.2006р.;

- у розмірі 190648509,68грн. за договором оренди майна № 2700945 від 01.07.2007р.;

- у розмірі 171793647,78грн. за договором оренди майна №2900871 від 01.09.2009р.

Зазначені вимоги, на думку кредитора, підтверджуються пред`явленням претензій ТОВ «Метален» 20 квітня 2018р. з вимогою перерахувати суму заборгованості за кожним зазначеним договором на поточний рахунок кредитора та відповідями на претензії від 04.05.2018р., за якими боржник визнає борги у повному обсязі та просить відтермінувати строк оплати заборгованості до 01.06.2019р. за кожним зазначеним договором.

Розпорядник майна вимоги кредитора не визнає за вказаними договорами на загальну суму 503360823,89грн., у зв`язку з ненаданням кредитором документів, що підтверджуються наявність зазначеної заборгованості.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

При цьому суд зазначає, що кредитором на підтвердження кредиторських вимог на суму 421605226,95грн. за договорами оренди майна № 2700202 від 01.01.2007р., №28-1970 від 02.12.2008р., № 2700945 від 01.07.2007р., №2900871 від 01.09.2009р. та договором купівлі-продажу №2600237 від 28.02.2006р. суду не надано будь яких документів на підтвердження укладення зазначених договорів сторонами , у тому числі не надані договори, не надані документи на підтвердження виконання умов договорів кредитором , розрахунки боргу та , відповідно, наявності заборгованості боржника перед кредитором на суму 421605226,95грн.;

Матеріали справи містять договір №250/2700033 від 25.12.2006р., укладений між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор), за яким орендодавець передає орендатору за плату на визначений строк в користування нерухоме майно (об`єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

Кредитор посилається на наявність боргу за зазначеним договором у розмірі 81755596,94грн., що на думку кредитора підтверджується відповіддю на претензію.

При цьому, будь-які первісні документи та розрахунок боргу суду кредитором не надано.

З огляду на зазначене , суд дійшов висновку, що вимоги кредитора на суму 503360823,89грн., а саме:

- у розмірі 21381810,42грн. за договором оренди майна № 2700202 від 01.01.2007р.;

- у розмірі 2255321,91 грн. за договором оренди майна №28-1970 від 02.12.2008р.;

- у розмірі 35525937,16 грн. за договором купівлі-продажу №2600237 від 28.02.2006р.;

- у розмірі 81755596,94 грн. за договором оренди майна № 250/2700033 від 25.12.2006р.;

- у розмірі 190648509,68грн. за договором оренди майна № 2700945 від 01.07.2007р.;

- у розмірі 171793647,78 грн. за договором оренди майна №2900871 від 01.09.2009р. не обґрунтовані , оскільки не доведені належними та допустимими доказами.

14) В обґрунтування кредиторських вимог у розмірі 256989296,73грн. кредитор посилається на наявність боргу за договором про відступлення право вимоги від 25.10.2017р., який укладено між Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» (Первісний кредитор) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод».

Розпорядник майна визнає вимоги СП ТОВ «Метален» в розмірі 256989296,73грн. за договором про відступлення право вимоги від 25.10.2017р. у повному обсязі.

Розглянувши у судовому засіданні вказані вимоги, заслухавши пояснення розпорядника майна, суд встановив, що 25 жовтня 2017року між Первісним кредитором - Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален», в особі Зайцевої Тетяни Вікторівни, діючій на підставі довіреності б/н від 03.04.2017р., з одного боку та Новим кредитором: Приватне акціонерне товариство «Єнакіївський металургійний завод» в особі представника ОСОБА_2, діючого на підставі довіреності № 73/5-60 від 23.10.2017р. з другої сторони відповідно до статтею 512-519 Цивільного кодексу України, укладений договір про відступлення права вимоги (далі - Договір ).

Згідно п.1.1 договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги в сумі 256989296,73грн. з ПДВ, яке належить первісному кредитору на підставі договору №940/04К від 30.06.2004р. від 30.06.2004р. (далі - основний борг), укладений між первісним кредитором та боржником (ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», ).

За відступлене по даному договору право вимоги суми боргу, новий кредитор в строк до 30.10.2017р. сплачує первісному кредитору 256989296,73грн. з ПДВ, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора. Плата може бути перерахована новим кредитором одним або кількома платежами (п.2.2 договору).

Новий кредитор, підписуючи даний договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація відносно основного договору зокрема і та, яка відноситься спорів та розбіжностей по основному договору між первісним кредитором та боржником, а також засвідчені копії документів, які підтверджують дійсність вимог первісного кредитора по основному договору (п.3.1 договору).

Даний договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2017р. (п.6.1 договору).

Наданий суду договір про відступлення права вимоги від 25.10.2017р. (в копії) підписаний:

Первісним кредитором - СП ТОВ «Метален» - Зайцева Т.В., підпис скріплено печаткою СП ТОВ «Метален»;

Новим кредитором - ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод» - ОСОБА_2, підпис скріплено печаткою ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод».

Суд вважає, що зазначені грошові вимоги кредитора , які виникли, на думку кредитора, на підставі договору про відступлення права вимоги від 25.10.2017р., необґрунтованими, з наступних підстав:

Згідно із ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи вищевикладене , суд критично оцінює договір про відступлення право вимоги від 25.10.2017р., так як :

- відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод», ідентифікаційний код юридичної особи 00191193, керівник ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» - Зайцева Тетяна Вікторівна, яка призначена виконуючим обов`язки генерального директора 4 жовтня 2017р., про що зазначено в протоколі №198 засідання Наглядової ради ПАТ « Єнакіївський металургійний завод»;

- згідно відомостей до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи СП ТОВ «Метален», ідентифікаційний код юридичної особи 30615347 , керівник СП ТОВ «Метален» - Кононов Валентин Васильович;

- довіреність б/н від 03.04.2017р., що підтверджують повноваження Зайцевої Тетяни Вікторівни, як представника СП ТОВ «Метален» - суду не надано ;

- довіреність № 73/5-60 від 23.10.2017р. , що підтверджують повноваження ОСОБА_2, як представника ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» - суду не надано.

Окрім того суду не надано первісний договір № 940/04 К від 30.06.2004р, за яким відступлено право вимоги первісним кредитором новому кредитору за договором про відступлення права вимоги від 25.10.2017р.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.75 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене , приймаючи до уваги , що суду не надано будь яких доказів на підтвердження виникнення зазначеної заборгованості, суд дійшов висновку, кредиторські вимоги у розмірі 256989296,73грн. не доведені належними та допустимими доказами.

Крім того, Спільним українсько-швейцарським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Метален» за подання до суду заяви про грошові вимоги до боржника було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 10 липня 2019р., який підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Спільного українсько-швейцарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі у розмірі 482979804,62грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Спільного українсько-швейцарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» у розмірі 779135840,52грн. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, та не підлягають визнанню.

· 30.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гір-Інтернешнл» про грошові вимоги кредитора, за якою просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника у розмірі 21711475,81грн.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договором поставки №13-001824 від 06.06.2013р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника, розпорядник майна визнає заявлені ТОВ «Гір-Інтернешнл» кредиторські вимоги частково у розмірі 2708549,72грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гір-Інтернешнл» про грошові вимоги кредитора, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

06.06.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гір-Інтернешнл» (постачальник) укладено договір поставки №13-001824 (з урахуванням укладених до нього додаткових угод).

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити продукцію (далі - товар) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура і виробник товару вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням товару (п.4.1 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій (п.4.3 договору).

Оплата за поставлений товар проводиться протягом тридцяти календарних днів з моменту поставки товару і надання покупцеві документів, зазначених п.6.4 договору, якщо інше не зазначено в специфікаціях (п.5.2 договору).

Пунктом 6.4 договору сторонами визначений перелік документів, які постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку приймання товару.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на його укладання органами управління сторін, що мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог) (п.10.4 договору).

Даний договір діє до 06.06.2015р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ТОВ «Гір-Інтернешнл» до договору поставки №13-001824 від 06.06.2013р. укладені специфікаці №62, №63, №64, №65, №66, №67, №68, №69, №70, №71, №72, №73, №74, №75, №76, №77, №78, №80, №82.

Згідно відомостей заяви, кредитор ТОВ «Гір-Інтернешнл» посилається на наявність у боржника заборгованості у розмірі 21711475,81грн., яка виникла, на думку кредитора, на підставі договору поставки №13-001824 від 06.06.2013р. та підписаних сторонами специфікацій №№ 62-78, 80, 82 за період з 27.05.2016р. по 14.02.2017р.

При цьому, кредитором також надана картка ТОВ «Гір-Інтернешнл» рахунку №361 за період 01.10.2013 - 18.07.2019 р., яка містить аналітичні данні по контрагенту ПрАТ «ЄМЗ» по договору поставки №13-001824, та зазначено «сальдо за період і сальдо на кінець» на 14.02.2017р. - 21752140,62грн.

Суд зазначає, що надана аналітична карта рахунку №361 сформована та, відповідно, містить відомості з 01.10.2013р., в якій зазначено, що сальдо станом на 26.05.2016р. обліковується у розмірі 7122656,26грн., тобто сума заборгованості за договором поставки №13-001824 від 06.06.2013р. у розмірі 21711475,81грн. за період з 27.05.2016р. по 14.02.2017р. сформована з урахуванням боргу станом на 25.05.2016р. у розмірі 7122656,26грн..

При цьому суд звертає увагу, що в заяві з грошовими вимогами до боржника, кредитор посилається на період поставки з 27.05.2016р. по 14.02.2017р., без врахування заборгованості за попередній період поставки.

Кредитором також надано договір поставки № 22/144/2013г. від 30.07.2013р. , з додатковими угодами до нього , але суд звертає увагу, що в обґрунтування кредиторських вимог, кредитор в заяві не посилається на наявність кредиторських вимог до боржника за вказаним договором поставки.

Надані кредитором податкові декларації з податку на додану вартість за період з травня 2016р. по лютий 2017р. з додатками 5 до податкової декларації «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), містить за зазначений податковий період загальний обсяг постачання відповідним контрагентам, зокрема , і боржнику, але при цьому зазначені розшифровки не містять відомостей щодо договорів, на підставі яких визначений відповідний обсяг постачання та виникли податкові зобов`язання у кредитора.

Кредитором на підтвердження заявлених вимог за договором поставки №13-001824 від 06.06.2013р. надані податкові накладні.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341), визначає податкову накладну як електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено обов`язок платника податку складати в електронній формі податкову накладну на дату виникнення у нього податкових зобов`язань з ПДВ з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН у встановлені абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України терміни.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 130.

При цьому суд зазначає, що в обґрунтування заборгованості у розмірі 21711475,81грн., яка виникла, як зазначено кредитором в заяві, на підставі договору поставку №13-001824 від 06.06.2013р. та підписаних сторонами специфікацій №№ 62-78, 80, 82 за період з 27.05.2016р. по 14.02.2017р., кредитором надані документи до договорів № 22/144/2013 від 20.06.2013р., № МРТ - 630/18/180/2014 від 01.01.15р., № 14 ТЄ від 11.11.13р., у тому числі накладні, рахунки - фактури та податкові накладні, у т. ч. за період з 27.05.2016р. по 14.02.2017р.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2019р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гір-Інтернешнл» №Юр-160/19 від 10.10.2019р. про витребування доказів у Головного управління ДПС у Донецькій області: витребувано у Головного управління ДПС у Донецькій області інформацію про суми податкового кредиту з ПДВ, задекларовані боржником ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» () по взаємовідносинам із ТОВ «Гір-Інтернешнл» () з травня 2016 року по лютий 2017 року включно, з відомостями про період, в якому вони обліковані в податковій звітності боржника ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» ().

На виконання ухвали суду від 17.10.2019р. Головним управлінням ДПС у Донецькій області надано лист по взаємовідносинам ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» () з ТОВ «Гір-Інтернешнл» (), в якому надана інформація щодо задекларованого податкового кредиту з травня 2016 року по лютий 2017 року ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» () .

Дослідивши зазначені матеріали, заслухавши пояснення кредитора та розпорядника майна, суд зазначає, що кредитор посилається на наявність заборгованості у розмірі 21711475,81грн., яка виникла, на думку кредитора, на підставі договору поставку № 13-001824 від 06.06.2013р. та підписаних сторонами специфікацій №№ 62-78, 80, 82 за період з 27.05.2016р. по 14.02.2017р., при цьому надані документи ( як вказано ) по іншим договорам, зокрема, податкові декларації з податку на додану вартість за період з травня 2016р. по лютий 2017р. з додатками 5 до податкової декларації «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), містить за зазначений податковий період загальний обсяг постачання відповідним контрагентам , зокрема , і боржнику.

При цьому, зазначені розшифровки не містять відомостей щодо договорів, на підставі яких визначений відповідний обсяг постачання та виникли податкові зобов`язання у кредитора; в інформаційній довідці Головного управління ДПС у Донецькій області в листі по взаємовідносинам ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» () з ТОВ «Гір-Інтернешнл» () щодо задекларованого податкового кредиту з травня 2016 року по лютий 2017 року ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» також вказаний загальний розмір податкового кредиту за зазначений податковий період по загальному обсягу постачання відповідним контрагентам, зокрема, і боржнику. Але, при цьому, не містять відомостей щодо договорів, на підставі яких визначений відповідний обсяг постачання .

Окрім того суд звертає увагу, що наданий до заяви кредитором розрахунок суми основного боргу у розмірі 21721686,26грн., не відповідає відомостям зазначеним картці рахунку №361.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що в межах справи про банкрутство суд, при розгляді заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, не вирішує спір по суті, а встановлює підстави наявності або відсутності грошових вимог кредитора до боржника та , відповідно, наявність або відсутність підстав грошових зобов`язань у боржника перед кредитором, суд дійшов висновку, що відповідно до наданих документів, з урахуванням вищевикладеного та карти рахунку кредитора №361 за 01.10.2013 - 18.07.2019р.р., яка містить аналітичні данні по контрагенту ПрАТ «ЄМЗ», безпосередньо, тільки по договору поставки №13-001824 від 06.06.2013р., кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гір-Інтернешнл» обґрунтовані частково у розмірі 14588819,55грн. (211711475,81 - 7122656,26 (сальдо станом на 25.05.2016р.)).

Крім того, ТОВ «Гір-Інтернешнл» за подання до суду заяви про грошові вимоги кредитора, сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн. згідно платіжного доручення №1382 від 22 липня 2019 року, який підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гір-Інтернешнл`є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі у розмірі 14588819,55грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гір-Інтернешнл» у розмірі 7122656,26грн. не доведені належними та допустимими доказами (сума 7122656,26грн. становить сальдо станом на 25.05.2016р., яке виникло за період з 01.10.2013р. по 25.02.2016р.), та не підлягають визнанню.

· 30.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдінг» з грошовими вимогами до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі ,54грн. та 3842,00грн. судового збору (з урахуванням уточнень б/н від 10.10.2019р.).

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами: договором поставки металопродукції №14000767 від 05.11.2014р., договором поставки №МИХ-01/2012-004/К/12-000007 від30.12.2011р., договором поставки №МИХ-01/2012-003/12-000006 від 30.12.2011р., договором поставки №МД/06/13-4-Р/12-004450 від 31.12.2012р., договором поставки №МД-12.10-13-0257-П/13-001472 від 13.05.2013р.

Згідно наданого розпорядником май реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдінг» у повному обсязі.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдінг» з грошовими вимогами до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник ТОВ «Метінвест Холдінг» в обґрунтування кредиторських вимог посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами:

- договором поставки металопродукції №14000767 від 05.11.2014р. у розмірі ,96грн.;

- договором поставки №МИХ-01/2012-004/К/12-000007 від 30.12.2011р. у розмірі 337574292,66грн.;

- договором поставки №МИХ-01/2012-003/12-000006 від 30.12.2011р. у розмірі 212027750,38грн.;

- договором поставки №МД/06/13-4-Р/12-004450 від 31.12.2012р. у розмірі 589129749,33грн.

- договором поставки №МД-12.10-13-0257-П/13-001472 від 13.05.2013р. у розмірі 78030829,82грн.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за вказаними договорами, заявником надані суду первинні документи: специфікації, платіжні доручення, копії листів-вимог, відповіді на листи-вимоги, договори зарахування зустрічних однорідних вимог , рахунки-фактури, акти приймання-передачі продукції, сертифікати якості, залізничні накладні,

Згідно наданих заявником документів, заборгованість боржника перед ТОВ «Метінвест Холдінг» складає ,15грн., з яких:

- договором поставки металопродукції №14000767 від 05.11.2014р. у розмірі ,96грн.;

- договором поставки №МИХ-01/2012-004/К/12-000007 від 30.12.2011р. у розмірі 337574292,66грн.;

- договором поставки №МИХ-01/2012-003/12-000006 від 30.12.2011р. у розмірі 212027750,38грн.;

- договором поставки №МД/06/13-4-Р/12-004450 від 31.12.2012р. у розмірі 589129749,33грн.;

- договором поставки №МД-12.10-13-0257-П/13-001472 від 13.05.2013р. у розмірі 78030829,82грн.;

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за вказаними договорами перед ТОВ «Метінвест Холдінг» у загальному розмірі ,15грн., боржником суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ТОВ «Метінвест Холдінг» до боржника у розмірі ,15грн. обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з тексту заяви (з урахуванням уточнень б/н від 10.10.2019р.), ТОВ «Метінвест Холдінг» у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договорами: договором поставки металопродукції №14000767 від 05.11.2014р., договором поставки №МИХ-01/2012-004/К/12-000007 від30.12.2011р., договором поставки №МИХ-01/2012-003/12-000006 від 30.12.2011р., договором поставки №МД/06/13-4-Р/12-004450 від 31.12.2012р., договором поставки №МД-12.10-13-0257-П/13-001472 від 13.05.2013р., нараховані 3% річних у загальному розмірі 3617101,39грн.

Перевіривши наданий ТОВ «Метінвест Холдінг» розрахунок 3% річних, господарський суд вважає його обґрунтованим та вірним.

Крім того, ТОВ «Метінвест Холдінг» за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника, сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 17 липня 2019 року, який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдінг» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню у розмірі ,54грн. та 3842,00грн. судового збору.

· 31.07.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Техносфера» про визнання грошових вимог, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 7355426,61грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами: договором підряду №15001917 від 05.01.2016р., договором підряду №160000173 від 15.03.2016р., договором на виконання робіт №15001838 від 01.12.2015р., договором підряду №160000263 від 11.05.2016р.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення про розгляд заяви про визнання грошових вимог до боржника, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Техносфера» у розмірі 7355426,61грн. та 3842,00грн. судового збору в повному обсязі.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Техносфера» про визнання грошових вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Техносфера» в обґрунтування кредиторських вимог посилається на наявність у боржника заборгованості за договорами:

- договором підряду №15001917 від 05.01.2016р. в сумі 2146270,34грн.;

- договором підряду №160000173 від 15.03.2016р. в сумі 1273872,22грн.;

- договором на виконання робіт №15001838 від 01.12.2015р. в сумі 299035,29грн.;

- договором підряду №160000263 від 11.05.2016р. в сумі 3636248,76грн.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за вказаними договорами, заявником надані суду первинні документи: специфікації, акти приймання виконаних робіт, акти списання, довідки про вартість виконаних робіт та затрат, акти приймання-передачі ТМЦ, заяви про залік зустрічних однорідних вимог, акти здачі-приймання, рахунки на оплату виконаних робіт, податкові накладні.

Згідно наданих заявником документів, заборгованість боржника перед ПрАТ «Техносфера» складає 7355426,61грн., з яких:

- за договором підряду №15001917 від 05.01.2016р. в сумі 2146270,34грн.;

- за договором підряду №160000173 від 15.03.2016р. в сумі 1273872,22грн.;

- за договором на виконання робіт №15001838 від 01.12.2015р. в сумі 299035,29грн.;

- за договором підряду №160000263 від 11.05.2016р. в сумі 3636248,76грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за вказаними договорами перед ПрАТ «Техносфера» у загальному розмірі 7355426,61грн., боржником суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає грошові вимоги кредитора ПрАТ ««Техносфера» до боржника у розмірі 7355426,61грн. обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

Крім того, ПрАТ «Техносфера» за подання до суду заяви про визнання кредитором, сплачено судовий змір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується квитанцією банку №62 від 30 липня 2019 року, який також підлягає визнанню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Техносфера» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 7355426,61грн. та 3842,00грн. судового збору.

· 09.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компіс» про грошові вимоги, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 2501863,63грн.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за наступними договорами:

- договором поставки №16000950 від 27.10.2016р.;

- договором підряду №16000965 від 10.11.2016р.;

- договором підряду №13-003874 від 31.12.2013р.;

- договором підряду №16000140 від 09.03.2016р.;

- договором підряду №16000141 від 09.03.2016р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника, розпорядник майна визнає заявлені ТОВ «Компіс» кредиторські вимоги частково у розмірі 1970046,43грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компіс» про грошові вимоги, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

1) 27.10.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» (постачальник) укладено договір поставки №16000950.

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити продукцію (далі - товар) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура і виробник товару вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням товару (п.4.1 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій (п.4.3 договору).

Оплата за поставлений товар проводиться протягом тридцяти календарних днів з моменту поставки товару і надання покупцеві документів, зазначених п.6.4 договору, якщо інше не зазначено в специфікаціях (п.5.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на його укладання органами управління сторін, що мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог) (п.10.4 договору).

Даний договір діє до 31.12.2017р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ТОВ «Компіс» до договору поставки №16000950 від 27.10.2016р. укладена специфікація № від 27.10.2016р. на суму 7307331,08грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №16000950 від 27.10.2016р. та відповідно до укладеної до нього специфікації № від 27.10.2016р., ТОВ «Компіс» поставлено, а ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод" прийнято товар на загальну суму 5845826,05грн., що підтверджується наявними у матеріалах видатковими накладними.

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ТОВ «Компіс», боржником сплачена вартість поставленого кредитором товару за договором поставки №16000950 від 27.10.2016р. лише частково у розмірі 4966143,13грн., у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 879682,92грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором поставки №16000950 від 27.10.2016р. у розмірі 879682,92грн. перед ТОВ «Компіс», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «Компіс» за договором поставки №16000950 від 27.10.2016р. становить 879682,92грн.

2) 10.11.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» (підрядник) укладено договір підряду №16000965.

Згідно п.1.1 замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи, перелік яких приводиться в специфікаціях до даного договору (далі - роботи).

Ціна робіт, виходячи з специфіки та способу виконання робіт, визначається на підставі узгоджених сторонами кошторисів та вказується в специфікаціях до даного договору (п.3.1 договору).

Оплата замовником виконаних робіт проводиться протягом 30 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджуючих довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами у відповідності до п.2.3 договору), на підставі наданих підрядником рахунків та податкових накладних (п.4.1 договору).

Зобов`язання по складанню та оформленню актів форми КБ-2в з додатками та довідок КБ-3 покладаються на підрядника (п.8.4 договору).

Даний договір діє до 31.12.2017р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

Між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» до договору підряду №16000965 від 10.11.2016р. укладена специфікація №1 від 21.12.2016р. на суму 9062371,92грн. та додаток № 2 до специфікації № 1 від 21.12.2016р. до договору № 16000965 від 10.11.2016р. « Перелік поетапної поставки запасних частин Підрядчиком на склад Замовника ( м. Краматорськ).

Згідно відомостей заяви, заявник ТОВ «Компіс» зазначає про здійснення відвантаження запасних частин Підрядчиком на склад Замовника на суму 2327975,20грн. , що на думку кредитора , підтверджується актами прийому-передачі, а саме:

- №б/н від 27.12.2016р. на суму 1963630,20грн.;

- №б/н від 07.02.2017р. на суму 356253,98грн.;

- №б/н від 08.02.2017р. на суму 8090,02грн.

При цьому, як зазначає заявник, ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» було здійснено оплату 29.12.2016р. у розмірі 1800000,00грн., у зв`язку з чим у боржника утворилась заборгованість за договором підряду №16000965 від 10.11.2016р. у розмірі 527975,20грн.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання робіт за договором підряду №16000965 від 10.11.2016р. ( етапу постачання запчастин) , заявником ТОВ «Компіс» суду надані акти приймання-передачі:

- акт прийому-передачі від 27.12.2016р.;

- акт прийому передачі від 07.02.2017р.

Акт прийому передачі №б/н від 08.02.2017р. на суму 8090,02грн., на який заявник посилається в обґрунтування кредиторських вимог за договором підряду №16000965 від 10.11.2016р., заявником суду не наданий.

Також, дослідивши надані заявником акти прийому-передачі запчастин, в підтвердження кредиторських вимог за договором підряду №16000965 від 10.11.2016р., суд зазначає наступне:

Ш згідно відомостей акту прийому-передачі від 27.12.2016р., даний акт укладений між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ТОВ «Компіс» до договору №16000965 від 10.11.2016р. та відповідно до специфікація №1 та додатку № 2 до специфікації № 1 від 21.12.2016р. до договору № 16000965 від 10.11.2016р.

В заяви про визнання кредиторських вимог до боржника, заявник зазначає, що сума здійсненої поставки по акту прийому-передачі від 27.12.2016р. становить 1963630,20грн.

При цьому, згідно відомостей вказаного акту, вартість переданого ТОВ «Компіс» та отриманого ПрАТ «ЄМЗ» товару за даним актом складає 1636359,33грн.

Ш згідно відомостей акту акт прийому-передачі від 07.02.2017р., даний акт, укладений між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ТОВ «Компіс», не містить посилання на будь-який договір, у т.ч. договір №16000965 від 10.11.2016р.

Крім того, даний акт не містить відомостей щодо вартості поставленого ТОВ «Компіс» та прийнятого ПрАТ «ЄМЗ» товару.

З огляду на наведене, з наданий заявником документів вбачається здійснення ТОВ «Компіс» поставки запчастин на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» за договором №16000965 від 10.11.2016р. тільки згідно акту прийому-передачі від 27.12.2016р., на суму 1636359,33грн.

Водночас, як зазначалось вище, заявник у заяві про грошові вимоги до боржника зазначає, що ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» було здійснено оплату 29.12.2016р. у розмірі 1800000,00грн. за договором №16000965 від 10.11.2016р.

Таким чином, відповідно до наданих заявником документів, станом на дату судового засідання 18.12.2019р. заборгованість ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» перед ТОВ «Компіс» за договором №16000965 від 10.11.2016р. відсутня.

Будь яких належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 73, 74, 75 ГПК України щодо наявності у боржника заборгованості перед ТОВ «Компіс» за договором №16000965 від 10.11.2016р. суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заборгованість боржника перед ТОВ «Компіс» за договором №16000965 від 10.11.2016р. у розмірі 527975,20грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73, 74, 75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

3) 31.12.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» (підрядник) укладено договір підряду №13-003874.

Згідно п.1.1 замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи, перелік яких приводиться в специфікаціях до даного договору (далі - роботи).

Ціна робіт, виходячи з специфіки та способу виконання робіт, визначається на підставі узгоджених сторонами кошторисів та вказується в специфікаціях до даного договору (п.3.1 договору).

Оплата замовником виконаних робіт проводиться протягом 30 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджуючих довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами у відповідності до п.2.3 договору), на підставі наданих підрядником рахунків та податкових накладних (п.4.1 договору).

Зобов`язання по складанню та оформленню актів форми КБ-2в з додатками та довідок КБ-3 покладаються на підрядника (п.8.4 договору).

Даний договір діє до 31.12.2014р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.15.5 договору).

Між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» до договору підряду №13-003874 від 31.12.2013р. укладена специфікація №8 від 21.11.2016р. на суму 1586555,06грн. (з ПДВ), калькуляція на виконання робіт по капремонту екскаватора ЄКГ - 5А № 3 інв. № 43785100.

Згідно даної специфікації: строк виконання робіт - IV 2016р. - І квартал 2017р.; тривалість виконання робіт - 96 календарних днів

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду №13-003874 від 31.12.2013р. та укладеної до нього специфікації №8 від 21.11.2016р., ТОВ «Компіс» виконані на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» підрядні роботи на загальну суму 657936,01грн. (з ПДВ)., що підтверджується актом форми № КБ -2в №20/12 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2016 року. , який підписано сторонами за договором .

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ТОВ «Компіс», боржником вартість виконаних кредитором робіт за договором підряду №13-003874 від 31.12.2013р. не сплачена, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 657936,01грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором підряду №13-003874 від 31.12.2013р. у розмірі 657936,01грн. перед ТОВ «Компіс», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «Компіс» за договором підряду №13-003874 від 31.12.2013р. становить 657936,01грн.

4) 09.03.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» (підрядник) укладено договір підряду №16000140.

Згідно п.1.1 замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи, перелік яких приводиться в специфікаціях до даного договору (далі - роботи).

Ціна робіт, виходячи з специфіки та способу виконання робіт, визначається на підставі узгоджених сторонами кошторисів та вказується в специфікаціях до даного договору (п.3.1 договору).

Оплата замовником виконаних робіт проводиться протягом 30 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів форми КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджуючих довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами у відповідності до п.2.3 договору), на підставі наданих підрядником рахунків та податкових накладних (п.4.1 договору).

Зобов`язання по складанню та оформленню актів форми КБ-2в з додатками та довідок КБ-3 покладаються на підрядника (п.8.4 договору).

Даний договір діє до 31.12.2017р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.15.5 договору).

Між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» до договору підряду №16000140 від 09.03.2016р. укладені специфікації:

- №14 від 18.01.2017р. на суму 3614,40грн. (з ПДВ); згідно даної специфікації: строк виконання робіт - І квартал 2017р.;

- №15 від 06.02.2017р. на суму 35263,20грн. (з ПДВ); згідно даної специфікації: строк виконання робіт - І квартал 2017р

та калькуляція на виконання робіт по капремонту екскаватора ЄКГ - 5А № 1 інв. агломераційного цеху ( інв. № 41425600).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду №16000140 від 09.03.2016р. та укладених до нього специфікацій, калькуляції , ТОВ «Компіс» виконані на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» роботи на загальну суму 38877,60грн. (з ПДВ)., що підтверджується актами форми КБ-2в №11/02 за січень 2017р. на суму 3614,40грн., №11/02 за лютий 2017р. на суму 35263,20грн. . , які підписано сторонами за договором .

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ТОВ «Компіс», боржником вартість виконаних кредитором робіт за договором підряду №16000140 від 09.03.2016р. не сплачена, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 38877,60грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором підряду №16000140 від 09.03.2016р. у розмірі 38877,60грн. перед ТОВ «Компіс», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «Компіс» за договором підряду №16000140 від 09.03.2016р. становить 38877,60грн.

5) 09.03.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» (підрядник) укладено договір підряду №16000141.

Згідно п.1.1 замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи, перелік яких приводиться в специфікаціях до даного договору (далі - роботи).

Ціна робіт, виходячи з специфіки та способу виконання робіт, визначається на підставі узгоджених сторонами кошторисів та вказується в специфікаціях до даного договору (п.3.1 договору).

Оплата замовником виконаних робіт проводиться протягом 30 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджуючих довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами у відповідності до п.2.3 договору), на підставі наданих підрядником рахунків та податкових накладних (п.4.1 договору).

Зобов`язання по складанню та оформленню актів форми КБ-2в з додатками та довідок КБ-3 покладаються на підрядника (п.8.4 договору).

Даний договір діє до 31.12.2017р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.15.5 договору).

Між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компіс» до договору підряду №16000141 від 09.03.2016р. укладені специфікації:

- №15 від 24.11.2016р. на суму 227800,44грн. (з ПДВ); згідно даної специфікації: строк виконання робіт - І квартал 2017р.;

- №16 від 11.01.2017р. на суму 575557,56грн. (з ПДВ); згідно даної специфікації: строк виконання робіт - І квартал 2017р.;

- №17 від 21.12.2016р. на суму 43801,20грн. (з ПДВ); згідно даної специфікації: строк виконання робіт - І квартал 2017р.

та калькуляція ( додаток № 2 до специфікації №15 до договору №16000141від 09.03.2016р .

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду №16000141 від 09.03.2016р. та укладених до нього специфікацій, ТОВ «Компіс» виконані на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» роботи на загальну суму 393549,90грн. (з ПДВ)., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами форми КБ-2в приймання виконаних підрядних робіт, за відповідний період, які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками підприємств.

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ТОВ «Компіс», боржником вартість виконаних кредитором робіт за договором підряду №16000141 від 09.03.2016р. не сплачена, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 393549,90грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором підряду №16000141 від 09.03.2016р. у розмірі 393549,90грн. перед ТОВ «Компіс», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ТОВ «Компіс» за договором підряду №16000141 від 09.03.2016р. становить 393549,90грн.

Крім того, ТОВ «Компіс» за подання до суду заяви про грошові вимоги до боржника було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №697 від 31 липня 2019р., який також підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компіс» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі у розмірі 1970046,43грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компіс» за договором підряду №16000965 від 10.11.2016р. у розмірі 527975,20грн. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, та не підлягають визнанню.

· 09.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» про грошові вимоги, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 12730827,53грн.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за наступними договорами:

- договором поставки №71/17-12/12-001543 від 30.03.2012р.;

- договором поставки №81/17-14/14000920 від 01.06.2014р.;

- договором поставки №87/17-16/16000162 від 01.04.2016р.;

- договором комісії №2600775 від 03.05.2006р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги до боржника, у урахуванням висловлених у судовому засіданні 18.12.2019р. розпорядником майна уточнень, розпорядник майна визнає заявлені ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» частково у розмірі 102624803,57грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» за договором комісії №2600775 від 03.05.2006р. у розмірі 12730827,53грн. розпорядником майна не визнані у зв`язку з тим, що згідно ст. 258 ЦК України, в даній частині вимог строк позовної давності сплинув та відсутністю первинних документів в підтвердження наявності заборгованості за даним договором перед кредитором.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» про грошові вимоги, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

1) 30.03.2012р. між Приватним акціонерним товариством «Новотроїцьке рудоуправління» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) укладено договір поставки №71/17-12/12-001543.

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити вапняк флюсовий виробництва ПрАТ «НТРУ» (далі - ресурси) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням ресурсів (п.4.1 договору).

Загальна сума даного договору складає сума вартості показників ресурсів, які вказані у всіх специфікаціях, за якими поставляються ресурси (п.5.2 договору).

Розділом 5 договору сторонами визначені умови розрахунків за договором.

Даний договір вступає в силу з 01.04.2012р. та діє до 31.03.2013р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.2 договору).

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» до договору поставки №71/17-12/12-001543 від 30.03.2012р. укладені специфікації: №6 від 01.09.2012р., №7 від 01.10.2012р., №8 від 01.11.20112р., №8/1 від 01.11.2012р., №9 від 01.12.2012р., №10 від 31.12.2012р., №11 від 31.01.2013р., №12 від 28.02.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №71/17-12/12-001543 від 30.03.2012р. та відповідно до укладених до нього специфікації, ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» поставлено, а ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» прийнято ресурси на загальну суму 16057706,42грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами: актами прийому-передачі, рахунками-фактурами та залізничними накладними (з датою календарного штемпеля станції відправлення).

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», боржником вартість поставлених кредитором ресурсів за договором поставки №71/17-12/12-001543 від 30.03.2012р. не сплачена, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 16057706,42грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором поставки №71/17-12/12-001543 від 30.03.2012р. у розмірі 16057706,42грн. перед ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», боржником суду не надано.

У судовому засіданні 18.12.2019р. кредитором надано акт звірки розрахунків від 01.07.2019р. , в якому вказані відомості про заборгованість за договором поставки №71/17-12/12-001543 від 30.03.2012р.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» за договором поставки №71/17-12/12-001543 від 30.03.2012р. становить 16057706,42грн.

2) 01.06.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Новотроїцьке рудоуправління» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) укладено договір поставки №81/17-14/14000920.

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити вапняк флюсовий виробництва ПрАТ «НТРУ» (далі - ресурси) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням ресурсів (п.4.1 договору).

Загальна сума даного договору складає сума вартості показників ресурсів, які вказані у всіх специфікаціях, за якими поставляються ресурси (п.5.2 договору).

Розділом 5 договору сторонами визначені умови розрахунків за договором.

Даний договір вступає в силу з 01.04.2012р. та діє до 31.03.2015р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.2 договору).

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» до договору поставки №81/17-14/14000920 від 01.06.2014р. укладені специфікації №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №81/17-14/14000920 від 01.06.2014р. та відповідно до укладених до нього специфікації, ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» поставлено, а ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» прийнято ресурси на загальну суму 50399328,65грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами: актами прийому-передачі, рахунками-фактурами та залізничними накладними (з датою календарного штемпеля станції відправлення).

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», боржником вартість поставлених кредитором ресурсів за договором поставки №81/17-14/14000920 від 01.06.2014р. не сплачена, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 50399328,65грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором поставки №81/17-14/14000920 від 01.06.2014р. у розмірі 50399328,65грн. перед ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», боржником суду не надано.

У судовому засіданні 18.12.2019р. кредитором надано акт звірки розрахунків від 01.07.2019р. , в якому вказані відомості про заборгованість за договором поставки №81/17-14/14000920 від 01.06.2014р .

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» за договором поставки №81/17-14/14000920 від 01.06.2014р. становить 50399328,65грн.

3) 01.04.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Новотроїцьке рудоуправління» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) укладено договір поставки №87/17-16/16000162.

Згідно п.1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити флюсо-доломітну продукцію (далі - ресурси) на умовах, передбачених даним договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються у специфікаціях до даного договору, які становлять його невід`ємну частину (п.2.1 договору).

Поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість упаковки, маркування та ніші витрати постачальника, пов`язані з постачанням ресурсів (п.4.1 договору).

Загальна сума даного договору складає сума вартості показників ресурсів, які вказані у всіх специфікаціях, за якими поставляються ресурси (п.5.2 договору).

Розділом 5 договору сторонами визначені умови розрахунків за договором.

Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.2 договору).

Між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» до договору поставки №87/17-16/16000162 від 01.04.2016р. укладені специфікації №1, №2, №4, №6, №7, №8, №10, №11, №12.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №87/17-16/16000162 від 01.04.2016р. та відповідно до укладених до нього специфікації, ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» поставлено, а ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» прийнято ресурси на загальну суму 36167768,50грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами: актами прийому-передачі, рахунками-фактурами та залізничними накладними (з датою календарного штемпеля станції відправлення).

При цьому, згідно відомостей заяви кредитора - ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», боржником вартість поставлених кредитором ресурсів за договором поставки №87/17-16/16000162 від 01.04.2016р. не сплачена, у зв`язку з чим у боржника наявна перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 36167768,50грн.

У судовому засіданні 18.12.2019р. кредитором надано акт звірки розрахунків від 01.07.2019р. , в якому вказані відомості про заборгованість за вказаним договором поставки.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договором поставки №87/17-16/16000162 від 01.04.2016р. у розмірі 36167768,50грн. перед ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», боржником суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» за договором поставки №87/17-16/16000162 від 01.04.2016р. становить 36167768,50грн.

4) 03.05.2006р. між Приватним акціонерним товариством «Новотроїцьке рудоуправління» (комітент) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (комісіонер) укладено договір комісії №2600775 (з урахуванням укладених до нього додаткових угод).

Згідно п.1.1 комісіонер зобов`язується по дорученню та за рахунок комітента укладати від свого імені угоди на зовнішньому ринку по продажу металопродукції, надалі «продукція». Номенклатура продукції та її якісні ознаки приведені в додатках до договору, які є невід`ємними частинами даного договору.

Для здійснення угоди, зазначеної у п.1.1 даного договору, комітент передає комісіонеру продукцію на умовах поставки згідно Інкотермс-2000р., вказаних у додатках до даного договору. Приймання-передача продукції оформлюється підписанням сторонами актів приймання-передачі (п.1.2 договору).

Кількість, якісні показники, строки передачі та ціни продукції в кожній партії оговорюються в додатках до договору, які є невід`ємними частинами даного договору (п.1.3 договору).

По виконанню доручення комітент зобов`язаний сплатити комісіонеру комісійну винагороду в розмірі, передбаченому п.4.1 та 4.2 даного договору (п.3.3 договору).

Комісійна винагорода за даним договором складає 0,01% від вартості проданої продукції по угодам, укладеним комісіонером. Виплата комісіонеру авансу не передбачена (п.4.1 договору).

Якщо комітент відмінив надане ним комісіонеру доручення в цілому або в частині, до укладення комісіонером угод з третіми особами на виконання комісійного доручення по даному договору, він зобов`язаний відшкодувати комісіонеру документально підтверджені витрати, понесені до відміни доручення (п.4.2 договору).

Комісійна винагорода сплачується комісіонеру в дводенний строк з дня прийняття комітентом письмового звіту про виконання доручення та зарахування грошових коштів від комісіонера (п.4.3 договору).

Договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 31.12.2012р.

Згідно відомостей заяви кредитора - ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління», у боржника наявна заборгованість за договором комісії №2600775 від 03.05.2006р. у розмірі 12730827,53грн.

На підтвердження кредиторських вимог до боржника за договором договір комісії №2600775 від 03.05.2006р., заявником надано звіт комісіонера №73/4-125 від 03.05.2006р.

При цьому суду не надані додатки до договору, які є невід`ємними частинами даного договору; підписані сторонами акти приймання-передачі (п.1.2 договору) передача продукції ; угоди, укладені комісіонером ; письмові звіти про виконання доручення та зарахування грошових коштів від комісіонера (п.4.3 договору).

Наданий суду звіт комісіонера №73/4-125 від 03.05.2006р. судом не приймається як належний та допустимий доказ виконання договірних зобов`язань кредитором за вказаним договором комісії, оскільки зазначений звіт ( в нечіткій копії) не містить відомостей щодо наявності заборгованості у ПАТ « ЕМЗ» у розмірі 12730827,53грн.

У судовому засіданні 18.12.2019р. розпорядником майна заявлене усне клопотання про застосування спливу строку позовної давності щодо кредиторських вимог ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» за договором комісії №2600775 від 03.05.2006р. у розмірі 12730827,53грн. згідно ст. 257 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» у розмірі 12730827,53грн. за договором комісії №2600775 від 03.05.2006р. не доведені належними та допустими доказами, та підлягають відмові.

Крім того, ПрАТ «Новотроїцьке рудоуправління» за подання до суду заяви про грошові вимоги до боржника було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №4309 від 18 липня 2019р., який також підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі у розмірі 102624803,57грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» за договором комісії №2600775 від 03.05.2006р. у розмірі 12730827,53грн. не підлягають визнанню.

· 08.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» з грошовими вимогами до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 875806202,62грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за наступними договорами:

- договором №2900481 від 18.08.2009р. в сумі 2862,00грн.;

- договором №2900355-С/466/09 від 20.07.2009р. в сумі 16016603,65грн.;

- договором №28/14/14000895 від 11.08.2014р. в сумі 12546,33грн.;

- договором №1708/07/2701303 від 07.09.2007р. в сумі 223189530,84грн.;

- договором №28/16/16000975 від 01.11.2016р. в сумі 90806,02грн.;

- договором №13/16/16000252 від 30.04.2016р. в сумі 213978254,24грн.;

- договором №14000185/15/14 від 18.03.2014р. в сумі 196702920,00грн.;

- договором №13/14/14000248 від 18.03.2014р. в сумі 94297,58грн.;

- договором №12-001226/15/12 від 01.01.2012р. в сумі 6114944,88грн.;

- договором №12-000178/16/12 від 01.02.2012р. в сумі 38510,74грн.;

- договором №11-003807 від 07.06.2011р. в сумі 121767991,84грн.;

- договором №11-001379 від 12.03.2011р. в сумі 3164494,10грн.;

- договором №1/14/14-00202 від 06.01.2014р. в сумі 14005675,95грн.;

- договором №11-003759 від 08.06.2011р. в сумі 65666676,83грн.;

- договором №11-000387/131/11 від27.01.2011р. в сумі 14882065,64грн.;

- договірний лист №1-15/05/09 від 15.05.2009р. в сумі 58206,95грн.;

- договірний лист №1-15/09/12 від 15.09.2019р. в сумі 19814,99грн.

Згідно повідомлення про розгляд заяви з грошовими вимогами до боржника, розпорядник майна визнає заявлені ПрАТ «Макіївський металургійний завод» кредиторські вимоги у розмірі 875806202,62грн. та 3842,00грн. судового збору у повному обсязі.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» з грошовими вимогами до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

1) Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» в обґрунтування кредиторських вимог посилається, зокрема, на договори:

- договір №2900355-С/466/09 від 20.07.2009р. в сумі 16016603,65грн.;

- договір №28/14/14000895 від 11.08.2014р. в сумі 12546,33грн.;

- договір №28/16/16000975 від 01.11.2016р. в сумі 90806,02грн.;

- договір №13/16/16000252 від 30.04.2016р. в сумі 213978254,24грн.;

- договір №13/14/14000248 від 18.03.2014р. в сумі 94297,58грн.;

- договір №11-000387/131/11 від27.01.2011р. в сумі 14882065,64грн.;

- договірний лист №1-15/09/12 від 15.09.2019р. в сумі 19814,99грн.

На підтвердження наявності заборгованості боржника за вказаними договорами, заявником надані суду договори новації та первинні документ: дублікати актів здачі-приймання робіт (надання послуг), актів приймання-передачі, актами здачі-приймання в оренду об`єкту оренди.

Загальний розмір кредиторських вимог до боржника за вказаним договорами (договір №2900355-С/466/09 від 20.07.2009р., договір №28/14/14000895 від 11.08.2014р., договір №28/16/16000975 від 01.11.2016р., договір №13/16/16000252 від 30.04.2016р., договір №13/14/14000248 від 18.03.2014р., договір №11-000387/131/11 від 27.01.2011р., договірний лист №1-15/09/12 від 15.09.2019р.), складає 245094388,45грн.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. доказів сплати заборгованості за договорами: договір №2900355-С/466/09 від 20.07.2009р., договір №28/14/14000895 від 11.08.2014р., договір №28/16/16000975 від 01.11.2016р., договір №13/16/16000252 від 30.04.2016р., договір №13/14/14000248 від 18.03.2014р., договір №11-000387/131/11 від 27.01.2011р., договірний лист №1-15/09/12 від 15.09.2019р., перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» у загальному розмірі 245094388,45грн., боржником суду не надано.

У судовому засіданні 18.12.2019р. розпорядником майна зазначено про відсутність застережень щодо наданих заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» дублікатів первинних документів в підтвердження заявлених кредиторських вимог.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума заборгованості боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договорами: договір №2900355-С/466/09 від 20.07.2009р., договір №28/14/14000895 від 11.08.2014р., договір №28/16/16000975 від 01.11.2016р., договір №13/16/16000252 від 30.04.2016р., договір №13/14/14000248 від 18.03.2014р., договір №11-000387/131/11 від 27.01.2011р., договірний лист №1-15/09/12 від 15.09.2019р., становить 245094388,45грн.

2) 18.08.2009р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (постачальник) укладено договір поставки №2900481-С/538/09, за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених даним договором.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором поставки №2900481-С/538/09 від 18.08.2009р. становить 2862,00грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором поставки №2900481-С/538/09 від 18.08.2009р., заявник посилається на укладений між сторонами договір новації від 01.06.2015р. за яким, на думку заявника, підтверджено факт поставки товару та продовжено термін виконання обов`язку із оплати за поставлений товар до 01.06.2017р.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду первинних документів, що підтверджуються здійснення заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» поставки на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» за договором поставки №2900481-С/538/09 від 18.08.2009р. на суму 2862,00грн., а саме документів, визначених п.п. 3.4, 5.2 даного договору (рахунок на оплату поставленого товару; транспортні та супровідні документи; специфікації до договору), а також не надано договір новації від 01.06.2015р. до договору поставки №2900481-С/538/09 від 18.08.2009р., на який заявник посилається у заяві в підтвердження кредиторських вимог.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором поставки №2900481-С/538/09 від 18.08.2009р. на суму 2862,00грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

3) 07.09.2007р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (постачальник) укладено договір поставки №1708/07/2701303, за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець прийняти оплатити металопродукцію (продукцію), номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість якої визначаються в додатках до даного договору, що є його невід`ємною частиною .

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором поставки №1708/07/2701303 від 07.09.2007р. становить 223189530,84грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором поставки №1708/07/2701303 від 07.09.2007р., заявник посилається на укладену між сторонами додаткову угоду №34 від 05.04.2019р. згідно якої, на думку заявника, сторонами підтверджена наявність заборгованості по договору у постачальника перед покупцем та продовжено термін виконання обов`язку із оплати за поставлений товар до 14.06.2019р.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду первинних документів, визначених п.1,2 вказаного договору, на підтвердження здійснення заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» поставки на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» за договором поставки №1708/07/2701303 від 07.09.2007р. на суму 223189530,84грн., а саме: товарно-транспортні накладні, сертифікати якості (рахунок на оплату поставленого товару; транспортні та супровідні документи; специфікації до договору).

Суд не приймає надані заявником копії дублікатів актів та видаткових накладних до договору поставки №1708/07/2701303 від 07.09.2007р., як належний та допустимий доказ виконання заявником договірних зобов`язань з поставки на користь боржника металопродукції, оскільки копії дублікатів вказаних документів не містять обов`язкових реквізитів - ПІБ осіб, що укладали вказані документи, а також підписи даних осіб на вказаних документах.

Суд критично оцінює укладену між сторонами додаткову угоду №34 від 05.04.2019р.до договору поставки №1708/07/2701303 від 07.09.2007р., оскільки матеріали справи не містять первинні документи до укладеного договору поставки.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором поставки №1708/07/2701303 від 07.09.2007р. на суму 223189530,84грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

4) 18.03.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (орендатор) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (орендодавець) укладено договір оренди №14000185/15/14, за яким орендодавець передає, а орендатор приймає у тимчасове платне користування майно, перелік якого наведений в специфікації (додаток №1 до даного договору), яка підписується сторонами, скріплюється печатками сторін, та вважається невід`ємною частиною даного договору.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором оренди №14000185/15/14 від 18.03.2014р. становить 196702920,04грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором оренди №14000185/15/14 від 18.03.2014р., заявник посилається на укладену між сторонами додаткову угоду №8 від 30.04.2016р. згідно якої, на думку заявника, сторонами підтверджена наявність заборгованості по даному договору у боржника перед заявником у розмірі 210876163,77грн., але з урахуванням часткової сплати боржником заборгованості у розмірі 14173243,73грн. борг боржника складає 196702920,04грн.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду первинних документів, на підтвердження передання ПрАТ «Макіївський металургійний завод» на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» майна за договором оренди №14000185/15/14 18.03.2014р. та, відповідно, доказів виникнення у боржника заборгованості перед заявником за вказаним договором оренди у розмірі на суму 196702920,04грн., а саме: укладена між сторонам специфікація (додаток №1) до договору, з переліком майна, що передається орендатором в оренду (п.1.1 договору); укладений між сторонами акт приймання-передачі майна в оренду (п.2.1 договору).

Також, в матеріалах справи відсутня додаткова №8 від 30.04.2016р. до договору оренди №14000185/15/14 18.03.2014р., на яку посилається заявник в обґрунтування кредиторських вимог.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором оренди №14000185/15/14 18.03.2014р. на суму 196702920,04грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

5) 01.01.2012р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (постачальник) укладено договір поставки №12-001226, за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець прийняти оплатити продукцію (товар), на умовах, передбачених цим договором.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором поставки №12-001226 від 01.01.2012р. становить 6114944,88грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором поставки №12-001226 від 01.01.2012р., заявник посилається на укладену між сторонами додаткову угоду №4 від 05.04.2019р. згідно якої, на думку заявника, сторонами підтверджена наявність заборгованості по договору у постачальника перед покупцем та продовжено термін виконання обов`язку із оплати за поставлений товар до 14.06.2019р.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду первинних документів, на підтвердження здійснення заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» поставки на користь ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» за договором поставки №1708/07/2701303 від 07.09.2007р. на суму 6114944,88грн., визначених п.п. 2.3, 3.4 вказаного договору: рахунки на оплату товару; транспортні та супровідні документи (товарно-транспортні накладні/залізничні накладні); сертифікати якості; специфікації до договору).

Суд критично ставиться до укладеної між сторонами додаткову угоду №4 від 05.04.2019р. до договору поставки №12-001226 від 01.01.2012р., оскільки матеріали справи не містять первинні документи до укладеного договору поставки.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором поставки №12-001226 від 01.01.2012р. на суму 6114944,88грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

6) 01.02.2012р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (зберігач) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (поклажодавець) укладено договір зберігання №12-000178/16/12, за яким зберігач зобов`язався зберігати річ, передану йому поклажодавцем, за винагороду та повернути цю річ на умовах, передбачених даним договором.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором №12-000178/16/12 від 01.02.2012р. становить 38510,74грн., яка виникла у зв`язку з втратою боржником переданого заявником на зберігання майна.

На підтвердження кредиторських вимог за договором зберігання №12-000178/16/12 від 01.02.2012р., заявник посилається на укладений між сторонами акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №9 від 18.03.2016р.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду первинних документів, на підтвердження передання заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» на зберігання боржнику ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» майна за договором зберігання №12-000178/16/12 від 01.02.2012р. на суму 38510,74грн.

Наданий заявником додаток до договору зберігання №12-000178/16/12 від 01.02.2012р. «Перелік майна, яке передається на зберігання» містить підпис директора ПрАТ «ЄМЗ», який не скріплений печаткою підприємства.

Також, надана заявником копія дублікату акту здачі-приймання робіт №9 від 18.03.2016р. до договору зберігання №12-000178/16/12 від 01.02.2012р. не містить обов`язкових реквізитів - ПІБ виконавця та замовника, що укладали вказаний акт, а також підписи даних осіб на даному акті.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором зберігання №12-000178/16/12 від 01.02.2012р. на суму 38510,74грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

7) 07.06.2011р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (покупець) укладено договір поставки №11-003807/197/11, за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених даним договором.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що ним було здійснено на користь боржника ПрАТ «ЄМЗ» перерахування авансових платежів на суму 121767991,84грн. за договором поставки №11-003807 від 07.06.2011р., але боржником поставка за вказаним договором не здійснена, у зв`язку з чим у боржника утворилась перед заявником заборгованість за вказаним договором у розмірі 121767991,84грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором поставки №11-003807 від 07.06.2011р., заявник посилається на укладений між сторонами додаткову угоду №25 від 01.03.2017р. до договору поставки №11-003807 від 07.06.2011р., за яким, на думку заявника, підтверджено факт внесення попередньої оплати та встановлено строк повернення попередньої оплати до 31.03.2017р.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи містять договір поставки №11-003807/197/11 від 07.06.2011р., договір поставки №11-003807, на який посилається заявник - в матеріалах справи відсутній.

Також, згідно відомостей додаткової угоди №25 від 01.03.2017р., на яку посилається заявник в обґрунтування кредиторських вимог, дана додаткова угода укладена до договору поставки №11-003807 від 07.06.2011р., номер якого, як зазначалось вище, не відповідає номеру наявного в матеріалах справи договору поставки №11-003807/197/11 від 07.06.2011р.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором поставки №11-003807 від 07.06.2011р. на суму 121767991,84грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

8) 13.03.2011р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (комісіонер) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (комітент) укладено договір комісії №11-001379, за яким комісіонер зобов`язався по дорученню комітента за плату укласти від свого імені за рахунок комітента договори, в тому числі зовнішньоекономічні контракти купівлі-продажу/поставки продукції.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором комісії №11-001379 від 13.03.2011р. становить 3164494,10грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором комісії №11-001379 від 13.03.2011р., заявник посилається на укладену між сторонами додаткову угоду №11 від 01.01.2016р. згідно якої, на думку заявника, сторонами підтверджена наявність заборгованості по договору у постачальника перед покупцем та продовжено термін виконання обов`язку із оплати до 31.12.2018р.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду будь-яких первинних документів, на підтвердження виконання заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» перед боржником ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» зобов`язань за договором комісії №11-001379 від 13.03.2011р. на суму 3164494,10грн., зокрема: звіти комісіонера про продану продукцію та понесені витрати комісіонера (п.3.2.5 договору); затверджені комітентом звіти комісіонера (п.6.8 договору); доручення комітента із зазначенням розміру комісійної плати, які спрямовані комісіонеру (п.6.6 договору).

Суд критично ставиться до укладеної між сторонами додаткової угоди №11 від 01.01.2016р. до договору комісії №11-001379 від 13.03.2011р., оскільки матеріали справи не містять первинні документи до укладеного договору комісії.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором комісії №11-001379 від 13.03.2011р. на суму 3164494,10грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

9) 06.01.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (постачальник) укладено договір поставки №1/14/14-000202, за яким постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та сплатити продукцію (далі-товар) на умовах, передбачених даним договором.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором поставки №1/14/14-000202 від 06.01.2014р. становить 14005675,95грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором поставки №1/14/14-000202 від 06.01.2014р., заявник посилається на укладену між сторонами додаткову угоду №6 від 30.12.2017р. згідно якої, на думку заявника, сторонами підтверджена наявність заборгованості по договору у постачальника перед покупцем та продовжено строк виконання обов`язку з оплати за поставлений товар до 31.12.2018р.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду будь-яких первинних документів, на підтвердження здійснення заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» на користь боржника ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» поставки товару за договором поставки №1/14/14-000202 від 06.01.2014р. на суму 14005675,95грн., визначених п.п.2.3, 3.1 договору поставки, а саме: товарно-транспортні/залізничні накладні, рахунки на оплату товару, транспортні та супровідні документи, сертифікати якості.

Суд критично оцінює укладену між сторонами додаткової угоди №6 від 30.12.2017р. до договору поставки №1/14/14-000202 від 06.01.2014р., оскільки матеріали справи не містять первинні документи до укладеного договору поставки.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором поставки №1/14/14-000202 від 06.01.2014р. на суму 14005675,95грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

10) 08.06.2011р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (комісіонер) та Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» (комітент) укладено договір комісії №11-003759, за яким комісіонер зобов`язався по дорученню комітента за плату укласти від свого імені, но за рахунок комітента договори, в тому числі зовнішньоекономічні контракти купівлі-продажу/поставки продукції.

Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» зазначає, що розмір заборгованості боржника перед заявником за договором комісії №11-003759 від 08.06.2011р. становить 65666676,83грн.

На підтвердження кредиторських вимог за договором комісії №11-003759 від 08.06.2011р., заявник посилається на укладену між сторонами додаткову угоду №15 від 01.11.2016р. згідно якої, на думку заявника, сторонами підтверджена наявність заборгованості по договору у постачальника перед покупцем та продовжено термін договору до 31.12.2017р.

При цьому суд зазначає, що заявником не надано суду будь-яких первинних документів, на підтвердження виконання заявником ПрАТ «Макіївський металургійний завод» перед боржником ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» зобов`язань за договором комісії №11-003759 від 08.06.2011р. на суму 65666676,83грн., зокрема: акти прийому-передачі продукції (п.2.2.1 договору); звіти комісіонера, спрямовані комітенту (п.6.6 договору); затверджені комітентом звіти комісіонера, які є підставою здійснення комісійної плати та відшкодування понесених комісіонером витрат (п.6.7 договору).

Суд критично ставиться до укладеної між сторонами додаткової угоди №15 від 01.11.2016р. до договору комісії №11-003759 від 08.06.2011р., оскільки матеріали справи не містять первинні документи до укладеного договору комісії.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором комісії №11-003759 від 08.06.2011р. на суму 65666676,83грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

11) Згідно відомостей заяви, заявник ПрАТ «Макіївський металургійний завод» в обґрунтування кредиторських вимог посилається, зокрема, на договірний лист №1-15/05/09 від 15.05.2009р., за яким, на думку заявника, у боржника наявна заборгованість у розмірі 58206,95грн.

Також заявник зазначає, що 09.09.2015р. між ПрАТ «Макіївський металургійний завод» та ПрАТ «ЄМЗ» було укладено угоду, якою підтверджено факт наявності залишку заборгованості з оплати вартості поставлених товарно-матеріальних та продовжено термін виконання обов`язку до 01.09.2018р.

При цьому суд зазначає, що станом на дату судового засідання 18.12.2019р. заявником не надано суду договірний лист №1-15/05/09 від 15.05.2009р. та угоду від 09.09.2015р. на які присилається заявник в обґрунтування кредиторських вимог на суму 58206,95грн., а також будь-які первинні документи в підтвердження господарських правовідносин між сторонами за вказаними документами.

Таким чином, заборгованість боржника перед ПрАТ «Макіївський металургійний завод» за договором договірним листом №1-15/05/09 від 15.05.2009р. на суму 58206,95грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73,74,75 ГПК України, та не підлягає визнанню.

Приймаючи до уваги вищевикладене , суд зазначає, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Додаткова угода не є первинним бухгалтерським обліковим документом в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» , який засвідчує факт господарської операції,та не є належним доказом кредиторських вимог , за відсутності в матеріалах справи усіх необхідних первинних документи, які підтверджують розмір заборгованості, зафіксований сторонами в додатковій угоді.

Крім того, Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» за подання до суду заяви про грошові вимоги до боржника було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 10 липня 2019р., який підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 245094388,45грн. та 3842,00грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» у розмірі 630711814,13грн. не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, та не підлягають визнанню.

· 05.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання кредиторських грошових вимог до боржника, за якою просить суд визнати грошові вимоги до боржника в сумі 117903692,08грн. та 3842,00грн. судовий збір.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за наступними договорами постачання електричної енергії №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №11/11-001510 від 30.03.2011р., №1031/2801804 від 08.10.2008р., №1702/1000370 від 01.04.2010р., №899/11-000754 від 21.03.2011р.

Згідно повідомлення про розгляд заяви про визнання грошових вимог до боржника з урахуванням додатково наданих документів розпорядником майна визнано кредиторські вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» частково в сумі 117899317,91грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» з грошовими вимогами до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

1) 01.04.2010р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування та організаційно-правова форма якого змінена на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (нині - Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод») (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1702/1000370, за змістом розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об`єктами) приєднаною потужністю 349,62 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За правилами п.п.2.2.2, 2.3.4 договору №1702/1000370 від 01.04.2010р. постачальник зобов`язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

Відповідно до умов додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору №1702/1000370 від 01.04.2010р. за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до договору) та інших умов, з урахуванням сум та призначення платежів, що надійшли від споживача. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в роздала 10 договору, у терміни, що не перевищують 10 операційних днів від дня отримання рахунку.

Для проведення остаточного розрахунку спожива не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені договором. У разі неявки споживача (уповноваженого представника споживача) для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана договорі. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення. Постачальник має право направити споживачу для оплати рахунки поштою рекомендованим листом, нарочним або надавати уповноваженому представнику споживача під підпис на другому екземплярі рахунку та у журналі постачальника. При направленні рахунку нарочним споживач або уповноважений представник споживача зобов`язаний прийняти рахунку під підпис на супровідному листі постачальника або другому екземплярі рахунку.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5 договору №1702/1000370 від 01.04.2010р.).

2) 21.03.2011р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування та організаційно-правова форма якого змінена на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (нині - Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод») (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №899/11-000754, за змістом розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об`єктами) приєднаною потужністю 100 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За правилами п.п.2.2.2, 2.3.4 договору №899/11-000754 від 21.03.2011р. постачальник зобов`язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

Відповідно до умов додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору №899/11-000754 від 21.03.2011р. за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Період між датами початку та закінчення розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця) та сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до договору) та/або інших умов, з урахуванням сум та призначення платежів, що надійшли від споживача.

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в роздала 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Постачальник має право направляти споживачу для оплати рахунки поштою рекомендованим листом, нарочним або надавати уповноваженому представнику споживача під підпис на другому екземплярі рахунку та у журналі постачальника. При направленні рахунку нарочним споживач або уповноважений представник споживача зобов`язаний прийняти рахунку під підпис на супровідному листі постачальника або другому екземплярі рахунку.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 20.07.2011р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна угода (п.9.5 договору №899/11-000754 від 21.03.2011р. в редакції додаткової угоди №2 від 30.03.2011р.).

3) 08.10.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування та організаційно-правова форма якого змінена на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (нині - Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод») (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1031/2801804, за змістом розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1737,97 кВт/кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За правилами п.п.2.2.2, 2.3.4 договору №1031/2801804 від 08.10.2008р.постачальник зобов`язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

Відповідно до умов додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору №1031/2801804 від 08.10.2008р. за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до договору) та/або інших умов, з урахуванням сум та призначення платежів, що надійшли від споживача.

Споживач здійснює оплату вартості спожитої електроенергії за розрахунковий період на підставі наданого постачальником рахунка. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються по фактичним показам засобів згідно порядку, обумовленого у додатку №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до договору та/або розрахунковим шляхом у випадках передбачених договором і ПКЕЕ.

Розрахунки за активну електричну енергію здійснюється споживачем грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Споживачу для оплати рахунки постачальник може направляти поштою рекомендованим листом, нарочним або віддавати уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника журналі. При направленні рахунку нарочним споживач зобов`язаний під розпис на супровідному листі постачальника прийняти рахунок.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2008р. Договір може бути продовженим на наступний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода (п.9.5 договору №1031/2801804 від 08.10.2008р.).

Одночасно, з огляду на наявну в матеріалах справи додаткову угоду №39 від 23.09.2015р., строк дії договору №1031/2801804 від 08.10.2008р. було пролонговано до 31.12.2015р. включно.

4) 30.03.2011р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування та організаційно-правова форма якого змінена на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (нині - Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод») (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №11/11-001510, за змістом розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об`єктами) приєднаною потужністю 517000 кВа, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За правилами п.п.2.2.2, 2.3.4 договору №11/11-001510 від 30.03.2011р. постачальник зобов`язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5 договору №11/11-001510 від 30.03.2011р.).

Одночасно, з огляду на наявну в матеріалах справи додаткову угоду № б/н від 23.09.2015р., строк дії договору №11/11-001510 від 30.03.2011р. було пролонговано до 31.12.2015р. включно.

Додатки до договору №11/11-001510 від 30.03.2011р., в тому числі, додаток №5 «Порядок розрахунків», перелічені у розділі 9 укладеної постачальником та споживачем угоди, у матеріалах справи відсутні.

5) 18.06.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування та організаційно-правова форма якого змінена на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (нині - Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод») (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №14/149/2700539, за змістом розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 232 кВт/кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За правилами п.п.2.2.2, 2.3.4 договору №14/149/2700539 від 18.06.2007р. постачальник зобов`язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

Відповідно до умов додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору №14/149/2700539 від 18.06.2007р. за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)», оригінал якого з підписами та печатками надається постачальнику споживачем (додаток №10 до договору) та інших умов договору.

Споживач здійснює оплату вартості спожитої електроенергії за розрахунковий період на підставі наданого постачальником рахунка з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються по фактичним показам засобів згідно порядку, обумовленого у додатку №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до договору та/або розрахунковим шляхом у випадках передбачених договором і ПКЕЕ.

Розрахунки за активну електричну енергію здійснюється споживачем грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Споживачу для оплати рахунки постачальник може направляти поштою рекомендованим листом, нарочним або віддавати уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника журналі. При направленні рахунку нарочним споживач зобов`язаний під розпис на супровідному листі постачальника прийняти рахунок.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2007р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5 договору №14/149/2700539 від 18.06.2007р.).

Одночасно, з огляду на наявну в матеріалах справи додаткову угоду №10 від 20.06.2013р., строк дії договору №14/149/2700539 від 18.06.2007р. було пролонговано до 31.12.2013р. включно.

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог за наведеними договорами про постачання електричної енергії Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» посилається на акт звірки взаємних розрахунків від 01.06.2019р., у відповідності до якого:

- по договору №14/149/2700539 від 18.06.2007р. за боржником обліковується заборгованість в розмірі 269709,99 грн.;

-по договору №11/11-001510 від 30.03.2011р. - 117375035,29 грн;

-по договору №1031/2801804 від 08.10.2008р. - 5662,28 грн, по договору №1702/1000370 від 01.04.2010р. - 6700,96 грн;

-по договору №899/11-000754 від 21.03.2011р. - 246583,56 грн, всього 117903692,08 грн.

При цьому, кредиторські вимоги Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» підтверджуються, на думку кредитора , за договорами №№11/11-001510 від 30.03.2011р., 899/11-000754 від 21.03.2011р. 1031/2801804 від 08.10.2008р., документами додатково наданими суду, зокрема:

1) за договором №11/11-001510 від 30.03.2011р.

- копію акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за вересень 2015 року (активна електроенергія 12678094 кВт/год) до договору №11 від 30.03.2011р., рахунок №11 на суму 1243359,53 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 22441849,86 грн та проведених у вересні 2015 року оплат на суму 21198490,33 грн);

- копію акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2015 року (активна електроенергія 12081391 кВт/год) до договору №11 від 30.03.2011р., рахунок №11 на суму 19931185,86 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 19931185,86 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2015 року (активна електроенергія 15053302 кВт/год) до договору №11 від 30.03.2011р., рахунок №11 на суму 22728460,08 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 22728460,08 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за грудень 2015 року (активна електроенергія 9746329 кВт/год) до договору №11 від 30.03.2011р., рахунок №11 на суму 15864425,80 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 22728460,08 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2016 року (активна електроенергія 16497812 кВт/год) ) до договору №11 від 30.03.2011р., рахунок №11 на суму 30391474,61 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 30391474,61 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2016 року (активна електроенергія 14321146 кВт/год) до договору №11 від 30.03.2011р., рахунок №11 на суму 27216129,41 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 27216129,41 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат).

Як вбачається з матеріалів справи, перелічені судом акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за спожиту електричну енергію у період з вересня 2015 року по лютий 2016 року складені на виконання договору №11 від 30.03.2011р.

2) за договором №899/11-000754 від 21.03.2011р.:

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2015 року (активна електроенергія 24233 кВт/год) до договору №899, рахунок №899 на суму 27270,41 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 49836,37 грн та проведених у листопаді 2015 року оплат на суму 22565,96 грн);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за грудень 2015 року (активна електроенергія 27962 кВт/год) до договору №899, рахунок №899 на суму 59476,85 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 59476,85 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2016 року (активна електроенергія 32773 кВт/год) до договору №899, рахунок №11 на суму 82783,03 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 82783,03 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2016 року (активна електроенергія 29407 кВт/год) ) до договору №899, рахунок №11 на суму 77053,27 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 77053,27 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат).

Як свідчать матеріали справи, перелічені судом копію дубліката актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за спожиту електричну енергію у період з листопада 2015 року по лютий 2016 року складені на виконання договору №899 від 21.03.2011р.

3) за договором №1031/2801804 від 08.10.2008р.,:

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за вересень 2015 року (активна електроенергія 12234 кВт/год) до договору №1031, рахунок №80/1031 на суму 6873,12 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 20770,37 грн та проведених у вересні 2015 року оплат на суму 13897,25 грн);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2015 року (активна електроенергія 24959 кВт/год) до договору №1031, рахунок №80/1031 на суму 41975,32 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 41975,32 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2015 року (активна електроенергія 25863 кВт/год) до договору №1031, рахунок №80/1031 на суму 46944,48 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 46944,48 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за грудень 2015 року (активна електроенергія 28546 кВт/год) до договору №1031, рахунок №80/1031 на суму 55184,34 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 55184,34 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2016 року (активна електроенергія 28631 кВт/год) до договору №1031, рахунок №80/1031 на суму 66110,54 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 66110,54 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат);

- копію дубліката акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2016 року (активна електроенергія 27242 кВт/год) до договору №1031, рахунок №80/1031 на суму 60611,26 грн (з урахуванням споживання електричної енергії у вказаний період на суму 60611,26 грн та відсутністю даних щодо проведення оплат).

Як вбачається з матеріалів справи, перелічені судом акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за спожиту електричну енергію у період з вересня 2015 року по лютий 2016 року складені на виконання договору №1031 від 08.10.2008р.

Відповідно до ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, в передбачений законом строк конкурсні кредитори подають до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В силу ст.1 Закону про банкрутство грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

На підставі положень Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 91 вказаного Кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В силу приписів ст.ст.77, 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Згідно із ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. принципу справедливості розгляду справи судом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №342/180/17).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

За приписами п.6.13 Правил користування електричною енергію, затвердженими постановою №28 від 31.07.1996р. Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України (з відповідними змінами та доповненнями) (які були чинними на момент виникнення правовідносин з постачання енергоресурсу), у передбачений договором термін за результатами розрахункового періоду споживачем, постачальником електричної енергії, електропередавальною організацією (основним споживачем) на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії визначається фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу (субспоживачу) електричної енергії та оформляється акт про використану електричну енергію (акт прийняття-передавання товарної продукції).

Отже, в даному випадку, належним та допустимим в розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України доказом підтвердження вчинення господарської операції за договорами про постачання електричної енергії є акт прийняття-передавання товарної продукції, який містить інформацію про фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу електричної енергії.

Представлені АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» копії актів та копії дублікатів актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за договорами №11 від 30.03.2011р., №1031 від 08.10.2008р., №899 від 21.03.2011р. (період споживання вересень 2015 року - лютий 2016 року) містять печатку Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний комбінат» та підпис в.о. генерального директора підприємства боржника Зайцевої Т.В.

Одночасно, відповідно до протоколу №198 засідання Наглядової ради ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» Зайцева Тетяна Вікторівна призначення на посаду в.о.генерального директора 04.10.2017р.

При цьому, станом на дату складення перелічених вище актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), підприємство боржника здійснювало свою господарську діяльність у формі публічного акціонерного товариства, керівником підприємства та підписантом був Подкоритов О.В. (дані витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи боржника).

Доказів уповноваження на вчинення відповідних дій за договорами постачання електричної енергії, в тому числі, підписання зазначених вище актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) Зайцевої Т.В., матеріали справи не містять.

Разом з цим, як вказано судом вище , зазначені акти прийняття-передавання товарної судом продукції (електроенергії) були оформлені на виконання договорів №11 від 30.03.2011р., №1031 від 08.10.2008р., №899 від 21.03.2011р., а не договорів, на які заявник посилається в обґрунтування заявлених кредиторських вимог: №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №11/11-001510 від 30.03.2011р., №1031/2801804 від 08.10.2008р., №1702/1000370 від 01.04.2010р., №899/11-000754 від 21.03.2011р. , та , відповідно , судом не приймаються, зазначені акти прийняття-передавання товарної судом як належний та допустимий доказ виконання договірних зобов`язань кредитором за вказаними в заяві кредитора договорами про постачання електричної енергії , оскільки зазначені копії ( дублікати) документів не містять відомостей щодо виконання кредитором договірних зобов`язань за договорами: №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №11/11-001510 від 30.03.2011р., №1031/2801804 від 08.10.2008р., №1702/1000370 від 01.04.2010р., №899/11-000754 від 21.03.2011р.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих в розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України доказів відпуску заявником (постачальником) електричної енергії боржнику (споживачу) за договорами №11/11-001510 від 30.03.2011р., №1031/2801804 від 08.10.2008р., №899/11-000754 від 21.03.2011р. та, відповідно, наявності у боржника заборгованості перед кредитором за вказаними договорами про постачання електричної енергії у заявленому АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» розмірі, а саме:

- №11/11-001510 від 30.03.2011р. - 117375035,29 грн,

- №1031/2801804 від 08.10.2008р. - 5662,28 грн,

- №899/11-000754 від 21.03.2011р. - 246583,56 грн.

Щодо заявлених АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» кредиторських вимог за договорами №14/149/2700539 від 18.06.2007р. та №1702/1000370 від 01.04.2010р. суд зазначає:

Заявником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» станом на дату судового засідання 18.12.2019р. також не надано будь-яких первинних документів (актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), рахунків на оплату), як б свідчили про виконання кредитором договірних умов за угодами №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №1702/1000370 від 01.04.2010р., та, як наслідок, виникнення у боржника заборгованості за поставками енергетичного носія, зокрема:

- оформлені сторонами акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств (додаток №10 до договорів про постачання електричної енергії №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №1702/1000370 від 01.04.2010р., ; п.6.13 Правил користування електричною енергію);

- рахунки на оплату поставленої електричної енергії АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», виставлені споживачу ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод (додаток №5 «Порядок розрахунків» до договорів про постачання електричної енергії №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №1702/1000370 від 01.04.2010р.

Крім того, надані до матеріалів справи акти звірки розрахунків станом на 01.06.2019р. між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод за договорами №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №11/11-001510 від 30.03.2011р., №1031/2801804 від 08.10.2008р., №1702/1000370 від 01.04.2010р., №899/11-000754 від 21.03.2011р. оцінюється судом критично з огляду на те, що акт звірки взаєморозрахунків не є первинним бухгалтерським обліковим документом в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» , який засвідчує факт господарської операції,та не є належним доказом кредиторських вимог , оскільки матеріали справи не містять усі необхідні первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості, зафіксований сторонами у акті звірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заборгованість боржника перед АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у розмірі 117903692,08грн. за договорами про постачання електричної енергії №14/149/2700539 від 18.06.2007р., №11/11-001510 від 30.03.2011р., №1031/2801804 від 08.10.2008р., №1702/1000370 від 01.04.2010р., №899/11-000754 від 21.03.2011р. не обґрунтована, оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України, а тому кредиторські вимоги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у розмірі 117903692,08грн. не підлягають визнанню.

Крім того, за подання до суду заяви про визнання кредиторських грошових вимог, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» сплачений судовий збір у розмірі 3842,00грн. (платіжне доручення №59393 від 01.08.2019р.), який також не підлягає визнанню.

· 08.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного виконавця Літвиненко Олексія Вікторовича про грошові вимоги до боржника, за якою просить суд визнати його кредитором боржника на суму основної винагороди приватного виконавця в розмірі 345810,05грн.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на перебування у його провадженні зведеного виконавчого провадження №58505535 щодо боржника - ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», за яким, на думку заявника, у боржника утворилась заборгованість з основної винагороди приватного виконавця.

Згідно повідомлення про розгляд кредиторських вимог до боржника, розпорядник майна не визнає заявлені приватним виконавцем Літвиненко Олексієм Вікторовичем кредиторські вимоги на суму 345801,05грн. у повному обсязі, посилаючись на відсутність доказів фактичного стягнення заявником з боржника сум боргу за виконавчими провадженнями для отримання основної винагороди в сумі 345801,05грн. та зазначає, що винагорода приватного виконавця є похідною від суми стягнутого боргу.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Приватного виконавця Літвиненко Олексія Вікторовича про грошові вимоги до боржника, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник - приватний виконавець Літвиненко О.В., посилається на наявність у боржника непогашеної заборгованості по основній винагороді приватного виконавця у розмірі 345810,05грн., яка, на його думку, виникла на підставі перебування у провадженні приватного виконавця Літвиненко О.В. зведеного виконавчого провадження №58505535 про стягнення заборгованості з «Єнакієвський металургійний завод», яке складається з виконавчих проваджень:

- ВП №58504895 від 18.03.2019р. на користь ТОВ «Мединський і К» на суму 277666,45грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 18.03.2019р. у розмірі 27766,65грн.;

- ВП №59199656 від 23.05.2019р. на користь ТОВ «Логітекс Сістемс» на суму 314231,20грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 23.05.2019р. у розмірі 31423,12грн.;

- ВП №59191063 від 23.05.2019р. на користь ТОВ «ДІПІ Інжинірінг» на суму 315712,64грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 23.05.2019р. у розмірі 31571,26грн.;

- ВП №59194137 від 23.05.2019р. на користь ТОВ «ДІПІ Інжинірінг» на суму 315238,96грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 23.05.2019р. у розмірі 31523,90грн.;

- ВП №59070373 від 10.05.2019р. на користь ПП «Охоронно-адвокатське бюро «Крос» на суму 404042,88грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 10.05.2019р. у розмірі 40404,29грн.;

- ВП №58993021 від 25.04.2019р. на користь ТОВ «Мединський і К» на суму 881,00грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 25.04.2019р. у розмірі 88,10грн.;

- ВП №58992759 від 25.04.2019р. на користь ТОВ «Мединський і К» на суму 8530,00грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 25.04.2019р. у розмірі 853,00грн.;

- ВП №58990926 від 24.04.2019р. на користь ТОВ «Логітекс Сістемс» на суму 21454,95грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 24.04.2019р. у розмірі 2145,50грн.;

- ВП №58504916 від 18.03.2019р. на користь ТОВ «Мединський і К» на суму 2127234,75грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 24.04.2019р. у розмірі 212723,48грн.

Загальний розмір основної винагороди приватного виконавця за постановами про стягнення з боржника основної винагороди (ВП №58504895 від 18.03.2019р.; ВП №59199656 від 23.05.2019р.; ВП №59191063 від 23.05.2019р.; ВП №59194137 від 23.05.2019р.; ВП №59070373 від 10.05.2019р.; ВП №58993021 від 25.04.2019р.; ВП №58992759 від 25.04.2019р.; ВП №58990926 від 24.04.2019р.; ВП №58504916) складає 378499,30грн.

На підтвердження заявлених вимог, заявником суду надані копії постанов приватного виконавця Літвиненко О.В. про стягнення з боржника основної винагороди (ВП №58504895 від 18.03.2019р.; ВП №59199656 від 23.05.2019р.; ВП №59191063 від 23.05.2019р.; ВП №59194137 від 23.05.2019р.; ВП №59070373 від 10.05.2019р.; ВП №58993021 від 25.04.2019р.; ВП №58992759 від 25.04.2019р.; ВП №58990926 від 24.04.2019р.; ВП №58504916) та копію облікової карти на зведене виконавче провадження №58505535.

Заявник зазначає, що в процесі виконання рішень суду з боржника було стягнуто 32698,21грн. основної винагороди приватного виконавця, що підтверджується наявними в матеріалах справи розпорядженнями приватного виконавця Літвиненко О.В. та платіжними дорученнями.

З оглядну на зазначене, на думку заявника, у боржника наявна заборгованість перед заявником - приватним виконавцем Літвиненко О.В. по сплаті основної грошової винагороди у розмірі 345801,05грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець протягом трьох днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює розрахунок основної винагороди, ознайомлює з ним сторони виконавчого провадження, роз`яснює їм порядок сплати та стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до п.19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. №643) приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Таким чином, питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі, та , відповідно, право на одержання основної винагороди у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом, виникає у приватного виконавця одночасно з фактичним стягненням відповідної суми за виконавчим документом.

Тобто , зобов`язання у боржника сплатити певну грошову суму приватному виконавцю виникає одночасно з фактичним стягненням відповідної суми на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір також стягується від суми фактичної стягнутої державним виконавцем суми.

Тобто, регулювання стягнення виконавчого збору та основаної винагороди приватного виконавця є однаковим (ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки, відповідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» є вимога про зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, то враховуючи вимоги ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець повинен був зазначити у постанові про відкриття виконавчого провадження суму основаної винагороди, яка може бути стягнуто з боржника.

При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження не є виконавчим документом про стягнення суми основної винагороди приватного виконавця.

Відтак, питання про визначення суми основаної винагороди повинно бути вирішено приватним виконавцем в майбутньому, під час розподілу стягнутих з боржника грошових коштів відповідно до ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» , окремою постановою, з урахуванням фактично стягнутого.

Таким чином, з огляду на положення вищезазначених норм, постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Однак, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, є неможливим в силу положень статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. №643)., оскільки приватний виконавець зобов`язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.09.2018р. по справі №804/8289/16.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

03.10.2019р. приватним виконавцем Літвиненко О.В до суду надані копії документів, які підтверджують фактичне часткове стягнення з боржника за зведеним виконавчим провадженням №58505535 станом на 15.04.2019р. заборгованості у розмірі 185359,01 грн. у т.ч. на користь виконавця основну винагороду.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. будь-яких доказів фактичного стягнення заявником - приватним виконавцем Літвиненко О.В., заборгованості з ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на користь стягувачів за зведеним виконавчим провадженням №58505535 щодо боржника, на суму 345801,50грн., основна грошова винагороди приватного виконавця з якої відповідно до приписів дорівнює 345801,05грн. (10% від стягнутої суми), суду не надано.

Таким чином, у суду відсутні належні та допустимі докази виникнення у ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» заборгованості перед заявником - приватним виконавцем Літвиненко О.В., з основної винагороди приватного виконавця у розмірі 345801,05грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що грошові вимоги приватного виконавця Літвиненко Олексієм Вікторовичем до боржника у розмірі 345801,05грн. основної винагороди приватного виконавця не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73, 74, 75 ГПК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку відмовити приватному виконавцю Літвиненко Олексієм Вікторовичем у визнанні кредитором боржника на суму 345801,05грн.

Крім того, за подання до суду заяви про визнання кредитором у справі, приватним виконавцем Літвиненко Олексієм Вікторовичем сплачений судовий збір у розмірі 3842,00грн. (квитанція №96170 від 01.08.2019р.), який також не підлягає визнанню.

· 09.08.2019р. до господарського суду надійшла заява Приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни про визнання кредитором на суму 3920377,40грн.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на перебування у його провадженні виконавчих проваджень (ВП №5812372 від 18.01.2019р., ВП №58456886 від 22.02.2019р., ВП №58455947 від 22.02.2019р., ВП №58456213 від 22.02.2019р., ВП №57974964 від 26.12.2018р., ВП №57982266 від 26.12.2018р.) щодо боржника - ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», за якими, на думку заявника, у боржника утворилась заборгованість з основної винагороди приватного виконавця.

Згідно повідомлення про розгляд кредиторських вимог до боржника, розпорядник майна не визнає заявлені приватним виконавцем Білан Світланою Володимирівною кредиторські вимогу на суму 3920377,40грн. у повному обсязі, посилаючись на відсутність доказів фактичного стягнення заявником з боржника сум боргу за виконавчими провадженнями та зазначає, що винагорода приватного виконавця є похідною від суми стягнутого боргу.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни про визнання кредитором, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно відомостей заяви, заявник - приватний виконавець Білан С.В. посилається на наявність у боржника непогашеної заборгованості по основній винагороді приватного виконавця у розмірі 3920377,40грн., яка, на його думку, виникла на підставі перебування у провадженні приватного виконавця Біленко С.В. виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з «Єнакієвський металургійний завод», а саме:

- ВП №5812372 від 18.01.2019р. на користь ТОВ «Донвторресурси» на суму 33318148,80грн., стягнута основа винагорода приватного виконавця у розмірі 3331818,48грн.;

- ВП №58456886 від 22.02.2019р. на користь ТОВ «Пропріус» на суму 314231,20грн., стягнута основа винагорода приватного виконавця у розмірі 31423,12грн.;

- ВП №58455947 від 22.02.2019р. на користь ТОВ «ДІПІ Інжинірінг» на суму 315239,00грн., стягнута основа винагорода приватного виконавця у розмірі 31523,90грн.;

- ВП №58456213 від 22.02.2019р. на користь ТОВ «Мединський і К» на суму 292591,20грн., стягнута основа винагорода приватного виконавця у розмірі 29259,12грн.;

- ВП №57974964 від 26.12.2018р. на користь ТОВ «Мединський і К» на суму 111834,50грн., стягнута основа винагорода приватного виконавця у розмірі 11183,45грн.;

- ВП №57982266 від 26.12.2018р. на користь ТОВ «Мединський і К» на суму 4851693,30грн., стягнута основа винагорода приватного виконавця у розмірі 485169,33грн.

На підтвердження заявлених вимог, заявником суду надані копії постанов приватного виконавця Білан С.В. про відкриття виконавчих проваджень щодо боржника - Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (ВП №5812372 від 18.01.2019р., ВП №58456886 від 22.02.2019р., ВП №58455947 від 22.02.2019р., ВП №58456213 від 22.02.2019р., ВП №57974964 від 26.12.2018р., ВП №57982266 від 26.12.2018р.) та відповідні копії постанов про стягнення з боржника основної винагороди.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець протягом трьох днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює розрахунок основної винагороди, ознайомлює з ним сторони виконавчого провадження, роз`яснює їм порядок сплати та стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до п.19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. №643) приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Таким чином, питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі , та , відповідно, право на одержання основної винагороди у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом, виникає у приватного виконавця одночасно з фактичним стягненням відповідної суми за виконавчим документом.

Тобто , зобов`язання у боржника сплатити певну грошову суму приватному виконавцю виникає одночасно з фактичним стягненням відповідної суми на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір також стягується від суми фактичної стягнутої державним виконавцем суми.

Тобто, регулювання стягнення виконавчого збору та основаної винагороди приватного виконавця є однаковим (ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки, відповідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» є вимога про зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, то враховуючи вимоги ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець повинен був зазначити у постанові про відкриття виконавчого провадження суму основаної винагороди, яка може бути стягнуто з боржника.

При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження не є виконавчим документом про стягнення суми основної винагороди приватного виконавця.

Відтак, питання про визначення суми основаної винагороди повинно бути вирішено приватним виконавцем в майбутньому, під час розподілу стягнутих з боржника грошових коштів відповідно до ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» , окремою постановою, з урахуванням фактично стягнутого.

Таким чином, з огляду на положення вищезазначених норм, постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Однак, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, є неможливим в силу положень статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. №643)., оскільки приватний виконавець зобов`язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.09.2018р. по справі №804/8289/16.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Станом на дату судового засідання 18.12.2019р. будь-яких доказів фактичного стягнення заявником - приватним виконавцем Білан С.В., сум заборгованості з ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на користь стягувачів за відкритими заявником щодо боржника виконавчими провадженнями (ВП №5812372 від 18.01.2019р., ВП №58456886 від 22.02.2019р., ВП №58455947 від 22.02.2019р., ВП №58456213 від 22.02.2019р., ВП №57974964 від 26.12.2018р., ВП №57982266 від 26.12.2018р.), суду не надано.

Таким чином, у суду відсутні належні та допустимі докази виникнення у ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» заборгованості перед заявником - приватним виконавцем Білан С.В., з основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3920377,40грн.

Посилання заявника у клопотанні №996/01-29 від 19.11.2019р. та №1083/01-29 від 05.12.2019р. на те, що при прийняття заявником постанов про стягнення основної винагороди приватного виконавця є підставою для задоволення заяви приватного виконавця Білан С.В. про визнання кредитором боржника на суму 3920377,40грн., суд вважає необґрунтованим та таким, що суперечить приписам ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. №643) , ст..1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що грошові вимоги приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни до боржника у розмірі 3920377,40грн. основної винагороди приватного виконавця не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73, 74, 75 ГПК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку відмовити приватному виконавцю Білан Світлані Володимирівні у визнанні кредитором боржника на суму 3920377,40грн.

Крім того, за подання до суду заяви про визнання кредитором у справі, приватним виконавцем Білан Світланою Володимирівною сплачений судовий збір у розмірі 3842,00грн. (квитанція від 01 серпня 2019р.), який також не підлягає визнанню.

Також, ухвалою господарського суду Донецької області від 01.07.2019р. визнано кредитором боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Модифікатор" на суму 8730465,15грн. - четверта черга; 19210,00грн. - перша черга.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.10.2019р. визнано кредиторами боржника:

- Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" на суму 11398119,93грн. - четверта черга; 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ус-Груп" на суму 4763442,69грн. - четверта черга, 224395,20грн. - шоста черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне обладнання - Україна" на суму 7226120,72грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" на суму 171777,71грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг" на суму 7684588,76грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" на суму 827774,33грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Технології" на суму 746454,10грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 1400,82грн. - шоста черга.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.10.2019р. визнано кредиторами боржника:

- Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" на суму 7074309,76грн., з яких: 7070467,76грн. - четверта черга; 3842,00грн. - перша черга.

- Дочірнє підприємство з 100%-ою іноземною інвестицією "Сіменс Україна" на суму 3435909,00грн. - четверта черга, 317886,69грн. - шоста черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестхолдінг" на суму 24801316,62грн. - четверта черга.

- Приватне акціонерне товариство "Кий Авіа" на суму 433966,56грн. - четверта черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірбіс ЛТД" на суму 1107092,01грн., з яких: 1103250,01грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.10.2019р. визнано кредитором боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" на суму 3497683,97грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.11.2019р. визнано кредиторами боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Здравниця Плюс" на суму 362788,14грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 3044719,63грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на суму 345226899,37грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 55550984,22грн. - шоста черга.

- Адвокатське об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога" на суму 70000,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на суму ,66грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Ер Лікід Єнакієве" на суму 23503481,88грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.12.2019р. визнано кредиторами боржника:

- Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" на суму 87053,06грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ Інжинірінг" на суму 576444,21грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" на суму 84480,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.12.2019р. визнано кредиторами боржника:

- Концерн "Союзенерго" на суму 2172678,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 277114,65грн. - шоста черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Донвторресурси" на суму 37338334,01грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Охоронно-адвокатське бюро "Крос" на суму 490521,57грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Кальдеріс Україна" на суму 24089684,24грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Кальдеріс Дойчленд ГмбХ" на суму 17950880,68грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на суму 1211809,68грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" на суму 4739466,92грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю ПСК - Харків на суму 4129029,90грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Новокраматорський машинобудівний завод" на суму 651456,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Комсомольське рудоуправління" на суму 259114826,81грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Краснодонвугілля" на суму 2677327,87грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд Контакт" на суму 7878080,81грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Puyang Refractories Group Co, Ltd. на суму 15061004,90грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на суму 40008075,70грн. - друга черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Коксообладнання" на суму 540719,99грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне підприємство "Сидоренко" на суму 784971,47грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 10607,79грн. - шоста черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Світлотехніка" на суму 127887,27грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

Суд також зазначає, що при оголошенні винесеної господарським судом Донецької області вступної та резолютивної частин ухвали суду від 18.12.2019р. в резолютивній частині ухвали була допущена помилка при зазначенні розміру кредиторських вимог Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», які підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів боржника, а саме:

замість - «Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на суму ,28грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга»

було оголошено - «Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на суму ,28грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга»

Резолютивну частину вступної та резолютивної частин ухвали господарського суду Донецької області від 18.12.2019р. по справі №905/1055/19 в частині визнаних вимог кредитора ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», що підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів боржника, вважати в наступній редакції:

«Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на суму ,28грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга».

Вказане виправлення відповідно до приписів ч.7 ст.233 Господарського процесуального кодексу України підлягає застереженню перед підписом судді.

Керуючись ст.2, 9, 45, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233, 234, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1) Визнати кредиторами, які підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" ():

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" на суму 646685371,76грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму ,28грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Юз Автосервіс" на суму 504575,70грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія" на суму 12925190,02грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" на суму 13439300,65грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" на суму 2403123,08грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурс Укрсервіс" на суму 8987957,21грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Керамплюс" на суму 2089698,33грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Єнакієвський Коксохімпром" на суму ,63грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" на суму 2196991,88грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Часівоярський вогнетривкий комбінат" на суму 775642,99грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" на суму 168962864,73грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар" на суму 47280,24грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Бізнес Сервіс" на суму 481981,98грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Спільне українсько-швейцарське підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Метален" на суму 482979804,62грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл" на суму 14588819,55грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдінг" на суму ,54грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Техносфера" на суму 7355426,61грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Компіс" на суму 1970046,43грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватного акціонерного товариства "Новотроїцьке рудоуправління" на суму 102624803,57грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватного акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод" на суму 245094388,45грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

Окремо до реєстру вимог кредиторів підлягає включенню у шосту чергу пеня та штрафні санкції:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" на суму 316751,38грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" на суму 320,84грн.;

- Приватного акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" на суму 71496,14грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" на суму 1375,07грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Бізнес Сервіс" на суму 64388,55грн.

2) Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" () вимоги ініціюючого кредитора, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 01.07.2019р.:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Модифікатор" на суму 8730465,15грн. - четверта черга; 19210,00грн. - перша черга.

3) Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" () кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 01.10.2019р.:

- Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" на суму 11398119,93грн. - четверта черга; 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ус-Груп" на суму 4763442,69грн. - четверта черга, 224395,20грн. - шоста черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне обладнання - Україна" на суму 7226120,72грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" на суму 171777,71грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг" на суму 7684588,76грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" на суму 827774,33грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Технології" на суму 746454,10грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 1400,82грн. - шоста черга.

4) Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" () кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 08.10.2019р.:

- Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" на суму 7074309,76грн., з яких: 7070467,76грн. - четверта черга; 3842,00грн. - перша черга.

- Дочірнє підприємство з 100%-ою іноземною інвестицією "Сіменс Україна" на суму 3435909,00грн. - четверта черга, 317886,69грн. - шоста черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестхолдінг" на суму 24801316,62грн. - четверта черга.

- Приватне акціонерне товариство "Кий Авіа" на суму 433966,56грн. - четверта черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірбіс ЛТД" на суму 1107092,01грн., з яких: 1103250,01грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

5) Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" () кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 17.10.2019р.:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" на суму 3497683,97грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

6) Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" () кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 26.11.2019р.:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Здравниця Плюс" на суму 362788,14грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 3044719,63грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на суму 345226899,37грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 55550984,22грн. - шоста черга.

- Адвокатське об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога" на суму 70000,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на суму ,66грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Ер Лікід Єнакієве" на суму 23503481,88грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

7) Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" () кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 04.12.2019р.:

- Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" на суму 87053,06грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ Інжинірінг" на суму 576444,21грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" на суму 84480,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

8) Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" () кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 11.12.2019р.:

- Концерн "Союзенерго" на суму 2172678,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 277114,65грн. - шоста черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Донвторресурси" на суму 37338334,01грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Охоронно-адвокатське бюро "Крос" на суму 490521,57грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Кальдеріс Україна" на суму 24089684,24грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Кальдеріс Дойчленд ГмбХ" на суму 17950880,68грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на суму 1211809,68грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" на суму 4739466,92грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю ПСК - Харків на суму 4129029,90грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Новокраматорський машинобудівний завод" на суму 651456,00грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Комсомольське рудоуправління" на суму 259114826,81грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне акціонерне товариство "Краснодонвугілля" на суму 2677327,87грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд Контакт" на суму 7878080,81грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Puyang Refractories Group Co, Ltd. на суму 15061004,90грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на суму 40008075,70грн. - друга черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Коксообладнання" на суму 540719,99грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

- Приватне підприємство "Сидоренко" на суму 784971,47грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга, 10607,79грн. - шоста черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Світлотехніка" на суму 127887,27грн. - четверта черга, 3842,00грн. - перша черга.

9) Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" у визнанні кредитором боржника на суму 5667,12грн.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" у визнанні кредитором боржника на суму ,83грн.

Відмовити Акціонерному товариству "ДТЕК Донецькі електромережі" у визнанні кредитором боржника на суму 117903692,08грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юз Автосервіс" у визнанні кредитором боржника на суму 2000,00грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вагоноремонтна транспортна компанія" у визнанні кредитором боржника на суму 199584,00грн.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" у визнанні кредитором боржника на суму 44625645,50грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" у визнанні кредитором боржника на суму 4843,28грн.

Відмовити Приватному виконавцю Літвиненко Олексію Вікторовичу у визнанні кредитором боржника на суму 345801,05грн. та 3842,00грн.

Відмовити Приватному виконавцю Білан Світлана Володимирівна у визнанні кредитором боржника на суму 3920377,40грн. та 3842,00грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сонар" у визнанні кредитором боржника на суму 35,41грн.

Відмовити Спільному українсько-швейцарському підприємству Товариству з обмеженою відповідальністю "Метален" у визнанні кредитором боржника на суму 779135840,52грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл" у визнанні кредитором боржника на суму 7122656,26грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компіс" у визнанні кредитором боржника на суму 527975,20грн.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Новотроїцьке рудоуправління" у визнанні кредитором боржника на суму 12730827,53грн.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Макіївський металургійний завод" у визнанні кредитором боржника на суму 630711814,13грн.

10) Вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника підлягають погашенню за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Призначити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 27.12.2019р.

Збори кредиторів та комітет кредитор розпоряднику майна провести відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розпоряднику майна надати суду:

- протокол загальних зборів кредиторів на якому обраний комітет кредиторів;

- протокол зборів кредиторів, на якому вирішене питання щодо подальшої процедури банкрутства по справі;

- аналіз фінансово-господарської діяльності боржника.

Призначити дату підсумкового засідання суду на 05.02.2020р. о 12:00год., каб. 320.

Викликати у підсумкове засідання комітет кредиторів, боржника та розпорядника майна.

У судовому засіданні 18.12.2019р. оголошено і підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.12.2019р.

Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала може бути оскаржена протягом строку, встановленого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.К. Чорненька