ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/11226/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Губенко Н.М., Кролевець О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." та ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019

(головуючий суддя - Михальська Ю. Б., судді Тищенко А. І., Скрипка І. М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." про забезпечення позову

у справі №910/11226/19 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К."

до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

про визнання результатів аукціону недійсними,

заявник апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад заяви про забезпечення позову

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:074:0116; :01:074:0094; :01:074:0118; :01:074:0092; :01:074:0117; :01:074:0600:01:074:0090; :01:074:0093, які є предметом іпотечних договорів, які забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013;

- заборони організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, в тому числі переможцю (відкритих торгів) електронного аукціону, здійснювати будь-які дії, спрямовані на оформлення результатів відкритих торгів (електронного аукціону) з продажу права вимоги (майнових прав) за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К.", та договорами іпотеки, укладеними у забезпечення кредитного договору №129/08-13 від 28.08.2013, в т.ч.: укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів);

- заборони державним реєстраторам, якими є особи, визначені ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, а саме щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:074:0116; :01:074:0094; :01:074:0118; :01:074:0092; :01:074:0117; :01:074:0119; :01:074:0090; :01:074:0093, які є предметом іпотечних договорів, які забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013.

1.2. Подана заява мотивована тим, що на переконання Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." відкриті торги (аукціон) щодо продажу вимоги за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013 проведені з порушенням норм законодавства, оскільки предмет продажу на відкритих торгах (аукціоні) тобто кредитний договір №129/08-13 від 28.08.2013, як про це вказує заявник, є припиненим, а отже, результати проведення цих відкритих торгів (аукціону) мають бути визнані недійсними. Саме тому заявник має намір подати до Господарського суду міста Києва позов з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону з продажу права вимоги за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо", що відбувся на електронному майданчику Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі. Онлайн" 09.08.2019.

На думку заявника, проведені 09.08.2019 відкриті торги (аукціон) з продажу права вимоги безпосередньо порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К.", оскільки Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" безпідставно визнано нікчемними правочини, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." та Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо". Визнання правочинів нікчемними є компетенцією суду, а за результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд може виявити правочини, які містять ознаки нікчемності в силу приписів закону. При виявленні ознак нікчемності правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Таким чином, на переконання заявника, підтверджується існування обставин відчуження майнових прав вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013 ще до початку проведення підготовчого засідання в межах справи з вирішення між сторонами спору щодо чинності таких правовідносин та наявності у Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" відповідних прав, а також існує загроза обтяження майбутнього спору між такими суб`єктами інтересами інших осіб (покупцем активу) за час розгляду цієї справи судом. У зв`язку з цим і виникла необхідність звернення до суду з відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Стислий виклад змісту судових рішень, ухвалених за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К."

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн", Державному підприємству "Прозорро. Продажі", а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам (крім Державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" та Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"), в тому числі переможцю (відкритих торгів) електронного аукціону - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", здійснювати будь-які дії, спрямовані на оформлення результатів відкритих торгів (електронного аукціону) з продажу права вимоги (майнових прав) за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К.", та договорами іпотеки, укладеними в забезпечення кредитного договору №129/08-13 від 28.08.2013, в т.ч.: укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів);

Заборонено державним реєстраторам, якими є особи, визначені ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, а саме щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:074:0116, :01:074:0094, :01:074:0118, :01:074:0092, :01:074:0117, :01:074:0119, :01:074:0090, :01:074:0093, які є предметом іпотечних договорів, які забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013.

У забезпеченні позову шляхом накладання арешту на земельні ділянки, які є предметом іпотечних договорів, та забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором № 129/08-13 від 28.08.2013, відмовлено.

2.1.1. За висновком суду, заходи забезпечення позову не стосуються Державної організації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" як осіб, вжиття заходів забезпечення позову щодо яких заборонено в силу вимог частини 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

2.1.2. Частково задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К.", суд погодився з твердженнями заявника, що у випадку задоволення відповідного позову та у разі відчуження за час вирішення цього спору спірного права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" матиме місце виникнення ризику порушення прав та інтересів вже покупця. У зазначеному аспекті суд вказав, що проведення відповідного аукціону та оформлення договору відступлення прав вимоги обумовлюватиметься сплатою переможцем таких торгів визначеної вартості придбання спірного права вимоги. У той же час, вирішення спору щодо чинності правовідносин за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013 та наявності у Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" права розпорядження правами за таким договором (у разі задоволення позову) нівелюватиме існування предмета продажу на момент проведення відповідного аукціону, а відтак, і його законність, що у свою чергу створюватиме необхідність повернення переможцю сплачених ним коштів. На практиці реалізація цього є досить проблематичною в силу специфіки чинного законодавства, яке регулює правовідносини ліквідації банків, та відсутності врегулювання порядку повернення у таких випадках відповідних коштів.

2.1.3. Отже, місцевий господарський суд, враховуючи предмет та підстави майбутнього позову, врахувавши, що на час розгляду заяви про забезпечення здійснюється відчуження майнових прав третім особам, зокрема, відбувся аукціон з продажу права вимоги за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013, дійшов висновку про обґрунтованість поданої заявником заяви про забезпечення позову з метою ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до Господарського суду міста Києва.

2.1.4. У частині відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову ухвала суду мотивована тим, що приватним нотаріусом міського нотаріального округу м. Київ Верповською О.В. було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про припинення іпотеки та про припинення обтяження щодо земельних ділянок, які були предметом іпотечних договорів, а вимоги заявника щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельні ділянки, які є предметом іпотечних договорів та забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором № 129/08-13 від 28.08.2013, задоволенню не підлягають.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 задоволено апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста". Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 скасовано частково. Викладено резолютивну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/11226/19 у такій редакції: "У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." про забезпечення позову відмовити повністю."

2.2.1. Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що вжиті заходи забезпечення фактично призводять до заборони виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб своїх функцій щодо реалізації майна ПАТ "Банк Камбіо", який ліквідується. Попри те, що в ухвалі зазначено, що заборона не стосується ПАТ "Банк Камбіо" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд першої інстанції не взяв до уваги, що сама процедура реалізації права вимоги за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013 та договорами іпотеки, укладеними у забезпечення цього кредитного договору, є складовою процедури ліквідації неплатоспроможного ПАТ "Банк Камбіо", а тому забезпечення позову у справі №910/11226/19 опосередковано впливає на здійснення повноважень Фонду.

Приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлена заборона накладення обмежень на майно банку, який ліквідується. Заборона вчиняти дії, спрямована на оформлення результатів відкритих торгів за своєю суттю є накладенням обмеження щодо такого майна, яка позбавляє можливості Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проводити процедуру ліквідації ПАТ "Банк Камбіо".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №910/16477/18 та від 20.08.2019 у справі №910/16152/18.

2.2.2. Апеляційний господарський суд також зазначив, що задоволення позову у цій справі не передбачає примусового виконання рішення суду. Отже, можлива реалізація права вимоги за кредитним договором від №129/08-13 від 28.08.2013 не вказує на порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К.", адже не призводить до виникнення труднощів під час виконання рішення у випадку задоволення позову.

Врахувавши положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, положень пункту 7 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність часткового задоволення місцевим господарським судом заяви про забезпечення позову.

2.2.3. Суд зазначив, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ "Т.Е.К." про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки не оскаржувалася, з огляду на що в цій частині ухвала не переглядалася.

3. Стислий виклад вимог касаційних скарг та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." (далі - ТОВ "Т.Е.К.") звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 скасувати, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 залишити без змін.

3.2. В обґрунтування зазначених вимог скаржник посилається на таке.

3.2.1. Застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову безпідставно скасовані апеляційним господарським судом, не стосуються накладення арешту на майно відповідача (ПАТ "Банк Камбіо"), а також не забороняють йому вчиняти будь-які дії. Скаржник стверджує, що суд першої інстанції правильно встановив наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову та предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами.

Проведені 09.08.2019 року відкриті торги (аукціон) з продаж права вимоги, безпосередньо порушують права ТОВ "Т.Е.К.", оскільки ПАТ "Банк Камбіо" безпідставно визнав правочини укладені між ТОВ "Т.Е.К." та ПАТ "Банк Камбіо" нікчемними, тоді як визнання правочинів нікчемними є компетенцією суду.

3.2.2. Фактичні обставини справи підтверджують те, що ПАТ "Банк Камбіо", що знаходиться під керуванням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, незважаючи на наявність ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/11226/19 про забезпечення позову, має всі можливості повноцінно реалізувати завдання та повноваження, покладені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на Фонд. Зокрема, відповідач організував та провів спірний аукціон та отримав грошові кошти від ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

Зважаючи на те, що ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" визнано переможцем аукціону від 09.08.2019 з продажу права вимоги за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013 та воно вчиняє активні дії щодо спрямовані на оформлення результатів відкритих торгів, вжиття заходів забезпечення позову шляхом обмеження дій ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" є доречним, обґрунтованим, законним та співмірним із заявленими позивачем вимогами.

3.2.3. Скаржник звертає увагу, що суд апеляційної інстанції неповною мірою встановив обставини справи, адже абсолютно не взяв до уваги ту обставину, що поточним власником предмета іпотеки за Кредитним договором від 129/08-13 від 28.08.2013 є ОСОБА_1 .

3.2.4. Зважаючи на те, що на цей час здійснюється відчуження майнових прав третім особам, зокрема, відбувся аукціон з продажу права вимоги за кредитним договором № 129/08-13 від 28.08.2013, переможцем цього аукціону перераховані кошти, ТОВ "Т.Е.К" вважає, що існує необхідність забезпечення позову з метою ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він вже звернувся до Господарського суду міста Києва з позовами (справа №910/12113/19 та №910/12429/19).

3.2.5. Суд апеляційної інстанції має право скасовувати лише ті ухвали, що перешкоджають подальшому провадженню у справі. Ухвала щодо забезпечення позову подальшому провадженню у справі не перешкоджає. Отже, апеляційний суд, скасувавши ухвалу про забезпечення позову, порушив вимоги ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, а тому постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 не можна вважати законною та обґрунтованою. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 у справі №521/8746/18.

3.3. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 також звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 скасувати, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 залишити без змін.

3.3.1. ОСОБА_1 участі у справі не брав, проте стверджує, що спірна постанова порушує його права та інтереси як власника земельних ділянок, відчужених на спірному аукціоні.

Так, скаржник зазначає, що 18.06.2019 уклав договори купівлі-продажу земельних ділянок.

Отже, проведений 09.08.2019 аукціон з продажу права вимоги за кредитним договором, вимоги за яким були забезпечені іпотекою земельних ділянок, які належать на праві власності скаржнику, безпосередньо порушують його права. Визнання результатів аукціону від 09.08.2019 недійсними відновить порушені права ОСОБА_1 .

Скаржник стверджує, що існує велика вірогідність того, що після звернення стягнення на предмет іпотеки переможець аукціону ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" відчужить предмет іпотеки з метою того, щоб не стати кредитором ПАГ "Банк Камбіо" та отримати прибуток від спірного правочину, оскільки повернути кошти переможцю аукціону в сумі 12 305 654,79 грн, частина з яких вже витрачена на проведення аукціону навряд вдасться.

Такі дії ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" в подальшому утруднять чи навіть унеможливлять виконання судового рішення, а саме повернення земельних ділянок від добросовісного набувача їх фактичному власнику ОСОБА_1 , у зв`язку з чим існує необхідність забезпечення позову з метою ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , що і було зроблено судом першої інстанції.

3.3.2. Не залучивши ОСОБА_1 до участі у справі, суд апеляційної інстанції порушив ст.50 ГПК України.

3.3.3. Будь-який прямий чи опосередкований вплив ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 на діяльність ПАТ "Банк Камбіо" чи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутній.

3.3.4. ОСОБА_1 стверджує, що право вимоги ПАТ "Банк Камбіо" до ТОВ "Т.Е.К." є таким, що підлягає сумніву, внаслідок чого захід забезпечення позову шляхом заборони оформлення результатів аукціону є законним та обґрунтованим.

3.3.5. Загалом решта доводів скаржника аналогічні доводам ТОВ "Т.Е.К.".

3.4. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" заперечує проти доводів та вимог касаційних скарг та просить залишити їх без задоволення, а постанову, що оскаржується, - без змін.

Суд апеляційної інстанції встановив, що попри те, що в ухвалі суду першої інстанції зазначено, що заборона не стосується ПАТ "Банк Камбіо" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, сама процедура реалізації права вимоги за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013 та договорами іпотеки, укладеними у забезпечення кредитного договору, є складовою процедури ліквідації неплатоспроможного ПАТ "Банк Камбіо", а тому забезпечення позову у цій справі опосередковано впливає на здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб процедури ліквідації зазначеного банку. Це не відповідає приписам п.7 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Обґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема правовими позиціями, викладеними у постановах від 06.08.2019 №910/16477/18 та від 20.08.2019 у справі №910/16152/18.

Доводи скаржників побудовані на їх формальних міркуваннях. Скарги не містять обґрунтувань неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права. Позивач не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

3.5. Відповідач у своєму відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Т.Е.К." також заперечує проти доводів та вимог, викладених у ній, та просить суд касаційної інстанції відмовити у її задоволенні, а постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

Відповідач стверджує, що позивач просить вжити заходи забезпечення позову, які не відповідають ч.7 ст.137 ГПК України та п.7 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В обґрунтування правильності постанови суду апеляційної інстанції відповідач також посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 06.08.2019 у справі №910/16477/18, від 11.03.2019 у справі №904/4795/18, від 20.08.2019 у справі №910/16152/18 та інших.

Отже, на думку відповідача, вимоги позивача щодо забезпечення позову є необґрунтованими, невмотивованими та непов`язані із заявленими позовними вимогами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.1.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. (ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України).

4.2. Щодо суті касаційних скарг

4.2.1. Предметом розгляду у цій справі є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову за заявою ТОВ "Т.Е.К." до подання позовної заяви.

4.2.2. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

За змістом частини 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

4.2.3. У цій справі предметом майбутнього позову заявник визначив немайнову вимогу про визнання недійсними результатів аукціону з продажу права вимоги за кредитним договором №129/08-13 від 28.08.2013. Судове рішення у випадку задоволення такого позову не вимагатиме його примусового виконання. Отже, для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову суди повинні були дослідити наявність такої підстави для вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тобто має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Тобто в межах вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суди досліджують та вирішують питання необхідності вжиття заходів, спрямованих на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, який звернувся до суду з позовом (чи звернеться у майбутньому) у випадку, якщо його позов буде задоволений.

4.2.4. Як зазначено вище, скаржник ОСОБА_1 не брав участі у розгляді цієї справи в межах вирішення питання про вжиття заявлених ТОВ "Т.Е.К." заходів забезпечення позову.

Правом на подання касаційної скарги відповідно до ч.1 ст.287 ГПК України наділені особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Суд апеляційної інстанції у постанові, яка переглядається у касаційному порядку, відмовив ТОВ "Т.Е.К." у вжитті заходів забезпечення позову, обґрунтовуючи це по суті невідповідністю заявлених вимог приписам п.7 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ч.7 ст.137 ГПК України.

Тобто суд не знайшов правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення його майбутнього позову. Жодні інші обставини не були та не могли бути предметом дослідження та оцінки суду апеляційної інстанції.

Суд не вирішував питання про права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_1 в межах розгляду заяви ТОВ "Т.Е.К." про забезпечення позову. Доводи скаржника про те, що він є власником земельних ділянок, які відчужені на аукціоні, результати якого ТОВ "Т.Е.К." оскаржило у судовому порядку (справа №910/12113/19), зазначеного не спростовують, оскільки відмова суду у вжитті заходів забезпечення позову ТОВ "Т.Е.К." жодним чином не стосується правомочностей власника майна та можливості вжиття ним заходів, спрямованих на захист своїх порушених, невизнаних або оспорених прав як власника.

Постанова, яка переглядається, не передбачає вжиття жодних дій щодо відчужених на аукціоні земельних ділянок, власником яких, за твердженням скаржника, є ОСОБА_1 . Власне і сам скаржник у своїй касаційній скарзі зазначає про необхідність забезпечення позову з метою ефективного захисту, поновлення порушених права та інтересів ОСОБА_1 . Проте питання, яке є предметом цього судового розгляду, стосується наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову ТОВ "Т.Е.К.", а не будь-яких інших осіб.

Отже, у постанові, яка переглядається у касаційному порядку, суд не вирішував питання про права, інтереси чи обов`язки ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав, зазначених вище.

4.2.5. Щодо касаційної скарги ТОВ "Т.Е. К ." Суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу та заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії.

Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2016 №46 "Про початок ліквідації ПАТ "Банк Камбіо", призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Камбіо".

За змістом ст.4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

До повноважень виконавчої дирекції Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку входить визначення порядку та способів реалізації майна банку, що ліквідується (п.14 ч.5 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Отже, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, встановлення заборони вчиняти будь-які дії, направлені на проведення відкритих торгів (електронних аукціонів, голландських аукціонів), а також оформлення їх результатів, фактично призводить до заборони виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб визначених Законом повноважень щодо реалізації майна ПАТ "Банк Камбіо", який ліквідується.

Обґрунтованим є висновок апеляційного господарського суду про те, що сама процедура реалізації права вимоги за кредитним договором є складовою процедури ліквідації неплатоспроможного ПАТ "Банк Камбіо", а тому забезпечення позову, заявлене позивачем, впливає на здійснення Фондом своїх повноважень та суперечить приписам ч.7 ст.137 ГПК України.

Як обґрунтовано зазначає відповідач у відзиві на касаційну скаргу, аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.08.2019 у справі №910/16477/18, від 11.03.2019 у справі №904/4795/18 та від 20.08.2019 у справі №910/16152/18, відступати від яких колегія суддів не вважає за необхідне.

4.2.6. Доводи скаржника, про які йшлося у п.3.2.5 постанови, є безпідставними та ґрунтуються на власному помилковому тлумаченні норм процесуального права.

Посилання ТОВ "Т.Е.К." на правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 14.08.2019 у справі №521/8746/18, до уваги не береться, оскільки суд касаційної інстанції у зазначеній справі встановив порушення судом апеляційної інстанції п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, в той час як предметом цього судового розгляду є правильність застосування апеляційним господарським судом приписів ст.137 ГПК України та ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

4.2.7. Суд констатує, що загалом касаційна скарга ТОВ "Т.Е.К." не містить належних доводів про порушення судом апеляційної інстанції конкретних норм права під час ухвалення постанови, що оскаржується. Доводи позивача ґрунтуються на його власних припущеннях та міркуваннях.

Отже, звертаючись з касаційною скаргою, позивач не довів неправильне застосування апеляційним господарським судом норм права як необхідної передумови для скасування постанови, що оскаржується.

5. Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

5.1. Переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного господарського суду, Суд дійшов висновку, що суд попередньої інстанції правильно кваліфікував спірні правовідносини, що склалися, з правильним застосуванням до них норм права.

5.2. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.3. З огляду на зазначене вище у розділі 4 цієї постанови, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги позивача без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.

5.4. Відповідно до п.3 ч.1 ст.296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Зважаючи на висновки, здійснені у п.4.2.4 цієї постанови, Суд закриває касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у цій справі.

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу ТОВ "Т.Е.К." без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

6.2. Сплачена ОСОБА_1 сума судового збору може бути повернута скаржнику за його клопотанням на підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі №910/11226/19.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К." залишити без задоволення.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі №910/11226/19 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ткач

Судді Н. Губенко

О. Кролевець