УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

27.12.2019Справа № 910/18674/19

Господарський суд міста Київ у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву № 117/40109/2019 від 23.12.2019 року «Про забезпечення позову» Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

у справі № 910/18561/19

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до Державного підприємства «Держвуглепостач»

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (позивач) надійшла позовна заява № 117/40108/2019 від 23.12.2019 року до Державного підприємства «Держвуглепостач» (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року в розмірі 292 254 827,07 грн., з них: строкової заборгованості по кредиту - 150 000 000,00 грн. (сто п`ятдесят мільйонів гривень), простроченої заборгованості по кредиту - 98 570 790,23 грн. (дев`яносто вісім мільйонів п`ятсот сімдесят тисяч сімсот дев`яносто гривень 23 копійки), поточної заборгованості по процентах - 7 188 768,54 грн. (сім мільйонів сто вісімдесят вісім тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 54 копійки), простроченої заборгованості по процентах - 9 358 255,29 грн. (дев`ять мільйонів триста п`ятдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 29 копійок), пені за несвоєчасне погашення кредиту - 26 320 040,03 грн. (двадцять шість мільйонів триста двадцять тисяч сорок гривень 03 копійки) та заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 816 972,98 грн. (вісімсот шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві гривні 98 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року, зокрема, у визначені договором строки своєчасно не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним правочином.

Разом з позовною заявою подано заяву № 117/40109/2019 від 23.12.2019 року «Про забезпечення позову», в якій заявник просить суд:

- в межах розміру ціни позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», що становитиме 292 254 827,07 гривень 07 коп., накласти арешт на грошові кошти Державного підприємства «Держвуглепостач», які обліковуються на рахунках в наступних банківських установах:

Номер рахункуВалютаКод валютиМФОБанк
НОМЕР_3гривня980322669АТ "Ощадбанк"
НОМЕР_4гривня 980320478Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»
- в межах розміру ціни позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», що становитиме 292 254 827,07 гривень 07 коп., накласти арешт на всі інші грошові кошти належні Державному підприємству «Держвуглепостач», що обліковуються у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, в тому числі на кошти на рахунках, які будуть відкриті у майбутньому, за виключенням коштів, що знаходяться на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, зокрема на рахунках, призначених для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідач не виконає взяті на себе зобов`язання за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року в зв`язку з чим, позивач звертався до відповідача із листом-вимогою № 172/27156/2019 від 03.09.2019 року про необхідність погашення заборгованості, який відповідачем залишений без задоволення.

Необхідність забезпечення позову полягає у наступному: враховуючи тривале ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, як позичальником, зокрема звертає увагу, що ДП «Держвуглепостач» не виконує умови кредитного договору щодо зобов`язання щомісячного спрямування виручки від реалізації на поточні рахунки, відкриті в банку в розмірі 100% та зазначає про погіршення доходу позичальника за 2019 рік у порівнянні з попередніми роками.

Заявник також вказує, що згідно довідки № 1056/10 у відповідача відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_3 (гривня) на який в жовтні 2019 року надходили грошові кошти в сумі 12 819 047,00 грн., з яких 12 791 081,00 грн. виручка від реалізації, проте відповідач всупереч умовам визначених п. 4.2.6 кредитного договору, не спрямовував виручки від реалізації на свій рахунок відкритий в АБ «Укргазбанк», що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 (IВАN НОМЕР_2).

Судом встановлено, що заявник вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на кошти боржника, наявні на банківських рахунках з метою запобігання унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши заяву № 117/40109/2019 від 23.12.2019 року «Про забезпечення позову» Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», суд дійшов висновку про відмову в задоволені вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що у заявника наявні підстави вважати, що відповідач намагатиметься у майбутньому уникнути виконання рішення, оскільки відповідач ухиляється від повернення заявникові кредитних коштів.

Так, в обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ДП «Держвуглепостач», які містяться на рахунках в АТ "Ощадбанк" та ПАТ АБ «Укргазбанк», в межах розміру ціни позову, що становитиме 292 254 827,07 грн., заявник посилається лише на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором.

Однак, саме лише посилання на наявну заборгованість та звернення до господарського суду з позовом про її стягнення, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

В той час, заявником не надано належних доказів на підтвердження вчинення ДП «Держвуглепостач» дій, спрямованих на зняття коштів зі своїх розрахункових рахунків, як і не надано суду жодних доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у поданій заяві про забезпечення позову Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» не наведено достатніх належних та допустимих, у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України, доказів наявності обставин, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви.

Таким чином, заява про вжиття заходів забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви № 117/40109/2019 від 23.12.2019 року «Про забезпечення позову» Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» у справі № 910/18674/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 27 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Котков