ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Справа№ 910/7767/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Куксова В.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Рачинський В.А. - довіреність від 02.01.19,

від відповідача: Мельник О.В. - довіреність від 13.06.19,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грасса Груп", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 (повний текст складено 27.08.2019)

у справі №910/7767/19 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підйомні машини", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грасса Груп", м.Київ

про стягнення 146 053,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Підйомні машини" (далі - ТОВ "Підйомні машини", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грасса Груп" (далі - ТОВ "Грасса Груп", відповідач) про стягнення основної заборгованості за надані послуги по роботі щоглового підйомника в розмірі 123767,98 грн., 3% річних від простроченої в оплаті суми в розмірі 5163,20 грн., 17121,92 грн., на які збільшилась сума боргу відповідача внаслідок урахування встановленого індексу інфляції, а всього 146053,10 грн. з покладенням на відповідача судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору про надання послуг №0278 від 19.09.2016 (з урахуванням Договору №0270 від 21.07.2017 про зміну сторони в зобов`язанні) не у повному обсязі здійснив оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Грасса Груп" на користь ТОВ "Підйомні машини" заборгованість у розмірі 123 767,98 грн., 3% річних у розмірі 5132,40 грн., інфляційні нарахування у розмірі 17121,92 грн. та судовий збір у розмірі 2190,33 грн., а всього 148212,63 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, дослідивши обставини та зібрані у справі докази, надавши оцінку змісту спірних договорів, урахувавши положення цивільного законодавства, дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати послуг, у зв`язку з чим, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню з урахуванням проведеної оплати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Грасса Груп", звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 скасувати частково та постановити нове, яким стягнути з ТОВ "Грасса Груп" на користь ТОВ "Підйомні машини" заборгованість у розмірі 52 660,00 грн., 3% річних у розмірі 1 093,69 грн., інфляційні нарахування у розмірі 9 161,70 грн., а всього 62 915,39 грн. В інший частині позовних вимог відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач вважає оскаржуване рішення таким, яке прийняте без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та таким, що ґрунтується на обставинах, які не були доведені позивачем та які суд визнав встановленими. Зокрема, на думку відповідача, акт звіряння розрахунків, на який посилається позивач, не може бути взятий до уваги судом, оскільки він не має юридичної сили доказу, а тому не може підтверджувати наявність обов`язку сплатити грошові кошти в повному розмірі.

В обґрунтування своїх доводів відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, в якій викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання лише за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Оскільки дані поданого позивачем акту звірки не підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а також у ньому відсутній підпис керівника юридичної особи - відповідача, зазначений акт звірки не може бути використаний в якості доказу на підтвердження обставин позовних вимог.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/7767/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Куксова В.В. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Грасса Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/7767/19, справу призначено до розгляду на 12год. 00хв. 03.12.2019.

Позиції учасників справи.

31.10.2019 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання 03.12.2019 з`явився представник відповідача, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у даній справі скасувати частково та постановити нове, яким стягнути з ТОВ "Грасса Груп" на користь ТОВ "Підйомні машини" заборгованість у розмірі 52 660,00грн., 3% річних у розмірі 1 093,69 грн., інфляційні нарахування у розмірі 9 161,70 грн., а всього 62 915,39грн., в інший частині позовних вимог відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 03.12.2019 апеляційну скаргу відповідача заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.09.2016 між ТОВ "Підйомні машини" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київмонтажбуд" (замовник) укладено Договір про надання послуг № 0278 (далі - Договір №0278), за умовами якого виконавець зобов`язався в порядку та на умовах вищевказаного договору провести монтаж-демонтаж та надати послуги замовнику щогловим підйомником виробництва НЕК Manufacturing B.V. марки GTP 1500 разом з оператором (обладнання) строком на 12 місяців, для використання на будівельному об`єкті "Будівництво житлових будинків з об`єктами соціальної інфраструктури по вул. Теодора Драйзера, 40, у Деснянському районі м. Києва".

Відповідно до п.п. 3.1., 3.4. п. 3 розділу 3 Договору №0278 вартість роботи обладнання на місяць становить 18333,33 грн., крім того ПДВ 20% становить 3666,67 грн., разом з урахуванням ПДВ 22000,00 грн.; оплата вартості роботи оператора (мінімальна завантаженість 10 годин на добу*26 днів на місяць) за одну годину складає 39,17 грн., крім того ПДВ складає 7,83 грн., разом з урахуванням ПДВ 47,00 грн.

За умовами п.п. 4.1., 4.2. розділу 4 Договору №0278 виконавець зобов`язаний провести доставку та монтаж обладнання протягом 7 робочих днів з дати здачі замовником площадки для проведення монтажу. Демонтаж проводиться в такі ж самі терміни. Строк виконання послуг починається з дати підписання актів виконаних робіт з монтажу і закінчується з дати надіслання замовнику письмового повідомлення про готовність обладнання для демонтажу. Час монтажу та демонтажу, а також транспортування підйомника в строк надання послуг не включається, надання послуг за цей період виконавцем не нараховується.

Згідно п.п. 5.1. - 5.4. розділу 5 Договору №0278 вартість видів робіт відображається в щомісячних актах здачі-приймання виконаних робіт, які підлягають оформленню та оплаті у встановленому цим договором порядку. До початку виконання робіт замовник здійснює попередню оплату за монтаж, демонтаж, доставку, вивезення обладнання та розробку проекту виконання робіт обладнанням згідно п. 3.2., п. 3.3., п. 3.5., п. 3.6. та п. 3.7. розділу 3 цього договору. Виконавець зобов`язаний протягом п`яти робочих днів, наступних за місяцем, в якому виконувалися роботи, надати замовнику підписаний та скріплений печаткою акт здачі-приймання виконаних робіт. При доставці акта представник замовника зобов`язаний поставити підпис і дату на супроводжувальному листі в знак підтвердження його отримання. Замовник протягом восьми робочих днів з моменту отримання акта зобов`язаний розглянути його і передати виконавцю один примірник підписаного акта, або надати виконавцю мотивовану відмову від прийняття робіт із посиланням на допущені недоліки (дефекти) робіт. У разі не підписання акта виконаних робіт у зазначений термін і відсутності письмової мотивованої відмови від його підписання, роботи вважаються узгодженими та прийнятими. Оплата наданих послуг, вказаних в акті здачі-приймання виконаних робіт, підлягає оплаті в строк не пізніше 10 робочих днів від дати прийняття актів виконаних робіт та рахунків у порядку передбаченим п. 5.3. цього договору.

21.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київмонтажбуд" та ТОВ "Підйомні машини", ТОВ "Грасса Груп" укладено Договір № 0270 (далі - Договір №0270) про заміну сторони у зобов`язанні, за яким сторонами договору погоджено замінити Товариство з обмеженою відповідальністю "Київмонтажбуд" на ТОВ "Грасса Груп" у Договорі надання послуг № 0278 від 16.09.2016 (Основний договір).

Відповідно до п. 2 Договору №0270 до ТОВ "Грасса Груп" переходять всі права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Київмонтажбуд" за Основним договором, в тому рахунку й обов`язок по оплаті наданих ТОВ "Підйомні машини" послуг по роботі баштового крану за Основним договором. ТОВ "Підйомні машини" дає згоду на заміну Товариства з обмеженою відповідальністю "Київмонтажбуд" на ТОВ "Грасса Груп" в Основному договорі. Положення даного Договору застосовуються до правовідносин та зобов`язань сторін за Основним договором незалежно від моменту їх виникнення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується відповідними актами здачі-приймання робіт (надання послуг) у період часу з серпня по грудень 2017 року позивачем надані на користь відповідача послуги по виконанню робіт будівельним підйомником виробництва НЕК Manufacturing B.V. марки GTP 1500 № 200801019 на об`єкті "Будівництво житлових будинків з об`єктами соціальної інфраструктури по вул. Теодора Драйзера, 40 у Деснянському районі м. Києва" та послуги оператора вказаним будівельним підйомником у загальному розмірі 171100,00 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 613 від 31.08.2017, № 664 від 30.09.2017, № 759 від 31.10.2017, № 809 від 30.11.2017, № 881 від 31.12.2017 (а.с. 26-30).

Факт надання послуг на вказану суму з боку позивача на користь відповідача також підтверджується податковими накладними (а.с. 64-80).

26.04.2019 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості у розмірі 171100,00 грн.

Згідно виписки за рахунками відповідача, відкритих в АТ "Альфа-Банк", за період за 24.11.2017, 14.12.2017, 12.01.2018 відповідачем здійснено оплату на користь позивача за договором про заміну сторони № 0270 від 21.07.2017 у розмірі 50000,00 грн. (а.с. 97), оплату за виконання робіт підйомником в листопаді у розмірі 34220,00 грн. (а.с. 100), оплату за виконання робіт підйомником в грудні у розмірі 34220,00 грн. (103).

Спір у даній справі виник з огляду на те, що відповідач не виконав свого обов`язку з оплати в повному обсязі отриманих послуг за Договором №0278 (з урахуванням Договору №0270), у зв`язку з чим у нього виник, за твердженням позивача, основний борг в розмірі 123 767,98 грн. З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом у даній справі про стягнення з відповідача поряд з основним боргом, 3% річних в сумі 5163,20 грн. та інфляційних втрат в сумі 17121,92 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Досліджуючи зміст укладеного між позивачем і відповідачем Договору №0278 (з урахуванням Договору №0270), колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, правовідносини щодо якого врегульовані Главою 63 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України.

Приписами ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції за умовами Договору № 0270 про заміну сторони у зобов`язанні від 21.07.2017 до відповідача - ТОВ "Грасса Груп" перейшли всі права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Київмонтажбуд", як замовника за Договором надання послуг № 0278 від 16.09.2016, укладеного між ТОВ "Підйомні машини" (виконавець) та ТОВ "Київмонтажбуд" (замовник), в тому числі й обов`язок по оплаті наданих ТОВ "Підйомні машини" послуг по роботі баштового крану за основним договором.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 510 ЦК України передбачено, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Сторони в зобов`язані можуть бути замінені в порядку і на умовах передбачених ст.ст. 512-523 ЦК України. Відповідно до вимог ст.520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події

Дослідивши умови укладених сторонами Договорів у сукупності з доказами, що підтверджують виконання сторонами своїх зобов`язань (акти здачі-приймання робіт (надання послуг), виписку руху коштів за рахунками відповідача, відкритих в АТ «Альфа-Банк») колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що позивачем за умовами Договору №0278 у період з серпня по грудень 2017року надані відповідачу послуги по виконанню робіт будівельним підйомником виробництва НЕК Manufacturing B.V. марки GTP 1500 № 200801019 на об`єкті "Будівництво житлових будинків з об`єктами соціальної інфраструктури по вул. Теодора Драйзера, 40 у Деснянському районі м. Києва" та послуги оператора вказаним будівельним підйомником загальною вартістю 171100,00 грн., які відповідачем в повному обсязі та у передбачені умовами Договору строки не оплачені. Як вбачається з вимог позовної заяви, позивач звернувся з вимогою до відповідача лише в частині стягнення 123 767,98 грн. основної заборгованості.

Згідно п. 5.4. Договору №0278 відповідач мав здійснити оплату наданих послуг не пізніше 10 робочих днів від прийняття актів виконаних робіт та рахунків у порядку, передбаченому п.5.3 Договору.

Як вбачається із змісту актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 613 від 31.08.2017, № 664 від 30.09.2017, № 759 від 31.10.2017, № 809 від 30.11.2017, № 881 від 31.12.2017 повноважною особою відповідача зазначені акти підписані, тобто прийняті, відповідно 31.08.2017, 30.09.2017, 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017 з одночасним прийняттям від позивача рахунків на оплату № 615 від 31.08.2017 (акт № 613), № 670 від 30.09.2017 (акт №664), №759 від31.10.2017 (акт №759), №814 від 30.11.2017 (акт №809), №880 від 31.12.2017 (акт №881).

Дослідженням розрахункових документів відповідача з урахуванням передбачених Договором №0270 умов щодо взяття відповідачем на себе зобов`язань по оплаті наданих ТОВ "Підйомні машини" послуг по роботі баштового крану за Основним договором незалежно від моменту їх виникнення, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що з огляду на зазначені дані в графі «призначення платежу» платіжних доручень №219 від 24.11.2017, №282 від 14.12.2017, №434 від 12.01.2018 належним та допустимим доказом виконання відповідачем зобов`язань за Договором №0278 в частині оплати отриманих послуг за вказаними вище актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунків на оплату є лише платіжне доручення №282 від 14.12.2017 на суму 34220,00 грн. Платіжні доручення №219 від 24.11.2017 та № 434 від 12.01.2018 не є належними та допустимим доказами оплати спірної заборгованості, оскільки не містять посилань на вказані акти та рахунки.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення основної заборгованості в межах заявленого позивачем розміру - 123 767,98 грн.

З огляду на встановлені обставини, посилання відповідача на помилковість використання судом першої інстанції наданого позивачем акта звіряння розрахунків в якості доказу на підтвердження позовних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції при встановленні факту наявності заборгованості оцінювалися акти здачі-приймання робіт (надання послуг) та дані виписок за рахунками відповідача.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказану норму матеріального права, у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих послуг, суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та в повному розмірі інфляційні нарахування.

Перевіривши розрахунки інфляційних нарахувань та 3% річних, здійснені судом першої інстанції, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем (у межах заявленого позивачем періоду і бази нарахування та визначеного законом порядку нарахування) колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується, що обґрунтованим є задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 17121,92 грн. та 3% річних у розмірі 5132,40 грн. виходячи з розрахунку:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №613 від 31.08.2017 на суму 34220 грн. за період з 15.09.2017 по 17.06.2019 - 1794,80 грн.;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №664 від 30.09.2017 на суму 34220 грн. за період з 14.10.2017 по 17.06.2019 - 1713,60 грн.;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №759 від 31.10.2017 на суму 34220 грн. за період з 15.11.2017 по 17.06.2019 - 1624,00 грн.

В частині стягнення 3% річних в сумі 30,80 грн. судом першої інстанції правомірно відмовлено.

Зважаючи на викладене, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягнення з ТОВ "Грасса Груп" на користь ТОВ "Підйомні машини" основного боргу в розмірі 123 767,98 грн., 3% річних у розмірі 5132,40 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 17121,92 грн.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/7767/19 про часткове задоволення позовних вимог є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування в оскаржуваній частині не вбачається.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грасса Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/7767/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі №910/7767/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7767/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 10.12.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді В.В. Куксов

Г.П. Коробенко