ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

24.12.2019 Справа № 917/2183/19

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали
за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8,

представник позивача: ОСОБА_1 , 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 19-Б, оф. 9,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 39 225,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовну заяву подано з додержанням вимог статей 162, 164, 172 ГПК України, у зв`язку з чим суд визнає подані матеріали достатніми для прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на приписи ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи відповідне клопотання позивача, суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки спір носить малозначний характер

Частиною 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до підпункту "а" пункту 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Позивачем подано позов до Військової частини НОМЕР_1 як до власника транспортного засобу, яким спричинено дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, особою, визнаною винною у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є ОСОБА_2 , який працює командиром відділення АВТ військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача командира відділення АВТ військової частини НОМЕР_1 Кочерги Віталія Анатолійовича, оскільки у випадку задоволення позову в даній справі до останнього можуть бути пред`явлені регресні вимоги.

Крім того, згідно зі статтею 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», органами, які здійснюють управління військовим майном, є Кабінет Міністрів України та Міністерство оборони України.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міністерство оборони України як центральний орган управління ЗСУ здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами ЗСУ, зокрема у разі їх розформування.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами ЗСУ на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до ЗСУ і закріплення його за військовою частиною ЗСУ воно набуває статусу військового майна.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно (зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси), закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» майно, закріплене за військовими частинами ЗСУ, є державною власністю і належить їм на праві оперативного управління.

Враховуючи, що Військова частина НОМЕР_1 заснована на базі відокремленої частини державної власності та належить до сфери управління Міністерства оборони України, рішення з цього господарського спору може вплинути на права та обов`язки останнього, тому слід залучити Міністерство оборони України до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Керуючись статтями 50, 162, 165-167, 176, 234, 247-252 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

3. Залучити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

4. Залучити Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6) до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

5. Зобов"язати позивача направити залученим третім особам копії позовної заяви з додатками не пзніше наступного дня після отримання даної ухвали, докази такого направлення (поштовий чек з описом вкладення у цінний лист) надати суду протягом 5 днів з дня направлення.

6. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167, 184 ГПК України.

7. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

8. Встановити третім особам строк для подання пояснення щодо позову у відповідності з вимогами статей 168, 179 Господарського процесуального кодексу України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

9. Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

10. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

11. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 24.12.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає (ст.ст. 235,255 ГПК України).

Суддя О.С. Мацко