Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/667/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання Шевчук - Сингаївської І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Ткачук Л. В. - представник за дов. № 5/4/4-1978 від 06.06.2019

від відповідача: Кирилюк В.Л. - адвокат, ордер серії ЖТ № 070454 виданий 01.08.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної установи "Житомирська виправна колонія (№ 4)" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Вторма" (м. Житомир)

про стягнення 48863,74 грн.

У засіданні суду оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 238 ГПК України.

Державна установа "Житомирська виправна колонія (№ 4)" звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Вторма" 48863,74 грн., з яких 42472,06 грн. основного боргу, 3399,62 грн. пені, 1071,06 грн. 15 % річних та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за № 54-Г на використання праці засуджених для виконання робіт і послуг на виробничих об`єктах організаціях та підприємствах усіх форм власності від 25.02.2019.

Ухвалою від 19.07.2019 господарський суд відкрив провадження у даній справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначив засідання суду для розгляду справи по суті.

Ухвалою від 11.09.2019 господарський суд постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду.

Ухвалою від 07.11.2019 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 906/667/19 до судового розгляду по суті на 27.11.2019 о 15:00 (а. с. 170).

Ухвалою від 27.11.2019 господарський суд розгляд справи по суті відклав, призначив наступне засідання суду на 20.12.2019 о 14:30 год. (а. с. 176).

В засіданні суду 20.12.2019 оголошувалась перерва до 09:30 год. 26.12.2019. (а. с. 182).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечив частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 01.08.2019 (а. с.102 - 105).

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

25.02.2019 між Державною установою "Житомирська виправна колонія (№4)" (далі - виконавець, позивач) та ТОВ "Росток Вторма" (далі - замовник. відповідач) було укладено договір № 54-Г на використання праці засуджених для виконання робіт і послуг на виробничих об`єктах організаціях та підприємствах усіх форм власності (далі - договір) (а. с. 16 - 18), відповідно до п.1.1 якого виконавець надає в розпорядження замовнику робітників з числа засуджених в кількості згідно попереднього замовлення (яке може бути як в усній так і в письмовій формі). Метою залучення засуджених до праці на об`єкті замовника є проведення робіт (надання послуг) на об`єкті замовника за попередньо узгодженою адресою: м. Житомир, вул. Кооперативна, 7.

Пунктом 2.1.2 договору сторонами погоджено, що виконавець зобов`язаний надавати замовнику робітників з числа засуджених для виконання послуг чи робіт в обсязі і на умовах передбачених цим договором, а замовник прийняти та оплатити роботи (послуги) в обсязі згідно актів виконаних робіт, який є невід`ємною частиною цього договору.

Замовник взяв на себе обов`язок в повному обсязі та в строки передбачені законодавством здійснювати розрахунки за виконану виконавцем роботу на підставі підписаних актів виконаних робіт та перерахувати на рахунок установи, для проведення із заробітку засудженого відрахувань по відшкодуванню вартості витрат на його утримання та погашення у разі наявності виконавчих листів (п. 2.2.1 договору).

Згідно з п. 3.1 договору кількість та вартість наданих виконавцем робіт (послуг) фіксуються у актах виконаних робіт. Акт виконаних робіт підписується сторонами договору протягом п`яти робочих днів після закінчення виконання робіт (послуг). Акт виконаних робіт може бути підписаний уповноваженим представником замовника, який засвідчив прийняття роботи та уповноваженим представником виконавця, що погоджує правильність заповнення акту виконаних робіт, який є обов`язковими документами до договору та підставою для повного розрахунку замовника перед виконавцем.

Пунктом 3.2 договору погоджено, що оплата наданих робіт (послуг) - винагорода здійснюється протягом 3 робочих днів після підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до даного договору.

Позивачем вказано, що засудженими, які відбувають покарання в Державній установі "Житомирська виправна колонія (№4)" були надані послуги за період з 25.02.2019 до 26.04.2019 на загальну суму 42472,06 грн., з яких 27191,74 грн. - залишок боргу за березень 2019 р.; 15280,32 грн. - за квітень 2019 р., про що свідчать акти виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019 і № 5 від 03.05.2019, який відповідачем не підписано (а. с. 19, 24).

Позивачем також зазначено, що, у тому числі, оригінал акту виконання робіт (надання послуг) № 5 від 03.05.2019 направлявся відповідачу для підпису та оплати, про що свідчить лист від 03.05.2019, вих. № 5/4/4-160-7 (а. с. 20) та фіскальний чек; за інформацією про відстеження вказаного відправлення, вказаний лист отримано відповідачем 07.05.2019 (а. с. 22, 23).

Позивачем направлялась відповідачу претензії про повернення боргу № 1 від 30.05.2019 (а. с. 25 - 27), № 2 від 13.06.2019, однак відповіді не отримано.

За вказаних обставин Державна установа "Житомирська виправна колонія (№4)" звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "Росток Вторма" заборгованості за надані послуги.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу положень ч. 1 ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір про надання послуг є оплатним, відтак одним із основних обов`язків замовника є оплата їх вартості. Ціна - грошове відображення вартості послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кримінально - виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами.

Відповідно до пунктів 1.2 та 2.1 Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі", затвердженої Наказом Мін`юсту від 07.03.2013 № 396/5 (далі - Інструкція) засуджені залучаються до праці, зокрема, на підприємствах державної або інших форм власності за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції відповідно до укладених угод між установою, де відбуває покарання засуджений, та замовником; засуджені до обмеження волі залучаються до праці на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції засуджені до позбавлення волі працюють у місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей залежно від статі, віку, працездатності, стану здоров`я, спеціальності.

Пунктом 5.1 Інструкції встановлено, що праця засуджених оплачується відповідно до її кількості і якості.

3. Щодо позовних вимог в частині стягнення 42472,06 грн. основного боргу.

Як вбачається з акту виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019 (а. с. 19), вказаний акт підписано та скріплено печаткою відповідача; сторонами засвідчено факт надання послуг по навантаженню та розвантаженню на загальну суму 27720,00 грн..

Позивачем заявлено суму до стягнення у розмірі 27191,74 грн. у зв`язку з частковою оплатою цих послуг.

В той же час, акт виконання робіт (надання послуг) № 5 від 03.05.2019 (а. с. 24) на загальну суму 15280,32 грн. відповідачем не підписано та факт отримання послуг обумовлених договором ним заперечується.

Згідно з п. 3.1 договору сторонами, зокрема, погоджено, що акт виконаних робіт підписується сторонами договору протягом п`яти робочих днів після закінчення виконання робіт (послуг).

У п. 3.2 договору зазначено, що оплата наданих робіт (послуг) - винагорода здійснюється протягом 3 робочих днів після підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до даного договору.

У відзиві на позовну заяву від 01.08.2019 (а. с. 102 - 105), представник відповідача визнав факт надання послуг засудженими у березні 2019 року згідно з актом виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019 та заперечив проти надання таких послуг у квітні 2019 року згідно з актом № 5 від 03.05.2019, посилаючись на те, що після підписання акту №4 від 12.04.2019, ТОВ "Росток-Вторма" більше не замовляло робітників з числа засуджених позивача для проведення робіт на об`єкті відповідача. Крім того, повідомлено суд про неотримання від позивача спірного акту № 5 від 03.05.2019 та про відсутність в матеріалах справи доказів направлення відповідачу такого акту; наголошено, що копія квитанції ПАТ "Укрпошта" не може бути належним доказом направлення відповідачу спірного акту, оскільки вона не містить адресу на яку направлялось відправлення; позивачем також не надано доказів того, що саме направлялось відповідачу у зв`язку з відсутністю відповідного опису вкладення до вказаного листа.

У письмових поясненнях від 25.10.2019 (а. с. 154) представником відповідача крім того, повідомлено, що 14.05.2019 від позивача отримано копію договору № 54-Г від 25.02.2019 на використання праці засуджених для виконання робіт та послуг на виробничих об`єктах організаціях та підприємствах усіх форм власності та копію листа вих. № 5/4/4-413 від 05.02.2019 (а. с. 155 - 158); поштовий конверт у відповідача не зберігся; журнал вхідної кореспонденції - не ведеться.

Разом з тим, позивачем вказано, що у зв`язку з відсутністю проведених виплат зі сторони відповідача за надані послуги, позивачем направлено на адресу відповідача лист від 03.05.2019, вих. № 5/4/4-160-7 (а.с.20) разом з актами виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019 та № 5 від 03.05.2019, про які у цьому листі йдеться; в підтвердження направлення вказаного листа надано копію фіскального чеку (а. с. 22); за інформацією про відстеження вказаного відправлення, його отримано відповідачем 07.05.2019 (а. с .22, 23); додатково в підтвердження направлення відповідачу вказаного листа зі спірними актами, позивачем надано суду копію журналу реєстрації документів, створених установою за період з 04.02.2019 до 01.07.2019 (а. с. 124-126), в якому вчинено такий напис: "1607 Житомир ТОВ "Росток -Вторма" Акти виконаних робіт".

Як вбачається з листа 03.05.2019, вих. № 5/4/4-160-7 (а. с. 20) позивач дійсно посилається на наявність заборгованості відповідача за двома актами виконаних робіт на загальну суму 42472,06 грн. (27191,74 + 15280,32).

Крім того, суд звертає увагу, що дійсно вказаний лист було направлено відповідачу без оформлення опису вкладення, що унеможливлює перевірку достовірності інформації, наведеної позивачем стосовно підтвердження саме факту направлення відповідачу спірних актів виконаних робіт листом від 03.05.2019.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів відправлення відповідачу листа від 03.05.2019, вих. №5/4/4-160-7 (а. с. 20) разом з актами виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019 та № 5 від 03.05.2019.

Однак, з огляду обставини справи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

В підтвердження факту надання відповідачу засудженими обумовлених договором послуг відповідачу, позивач посилається, на такі документи:

1) акти виконання робіт (надання послуг): № 4 від 12.04.2019 на загальну суму 27720,00 грн., підписаний сторонами (а. с. 19) та № 5 від 03.05.2019 на загальну суму 15280, 32 грн. підписаний тільки зі сторони позивача (а. с. 24);

2) акти щодо виконання робіт (надання послуг) щодо навантаження макулатури: № 5 від 09.04.2019 на суму 3009,76 грн., №6 від 09.04.2019 на суму 2083,68 грн., № 7 від 09.04.2019 на суму 3009,76 грн., № 6 від 09.04.2019 на суму 2083,68 грн., № 17 від 11.05.2019 на суму 3110,05 грн., № 15 від 11.05.2019 на суму 4630,40 грн., № 16 від 11.05.2019 на суму 1852,20 грн., № 14 від 11.05.2019 на суму 4630,40 грн., № 13 від 11.05.2019 на суму 4630,40 грн., які є внутрішніми документами позивача (а. с. 87 - 95);

3) журнал № 05-45 прийому (здачі) засуджених дільниці соціальної реабілітації персоналом установи (а. с. 34 - 55); рознарядки на вивід засуджених дільниці соціальної реабілітації до праці (контрагентських робіт) (а. с. 139 - 146), пояснення засуджених (а. с. 96 - 99), рапорти офіцерів внутрішньої служби позивача (а. с. 118 - 123).

Так, з даних журналу № 05-45 прийому (здачі) засуджених дільниці соціальної реабілітації персоналом установи (а. с. 34 - 55) встановлено, що:

1) в березні 2019 до відповідача для виконання робіт направлялись такі засуджені:

- Колпіков (01, 04, 05, 06, 07, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 29), Москалець (01, 04, 05, 06, 07, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 29), Нагребельний (01,04,05,06,07,11,12,13), Денисюк (01, 04, 05, 06, 07, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 29), Духновський (05, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28), Васильков (05), Вознюк (13), Куманський (16, 18, 19, 20, 29);

2) в квітні 2019 до відповідача для виконання робіт направлялись такі засуджені:

- Колпіков (01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 19, 22), Москалець (01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22), Денисюк (01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22), Духновський (01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 19, 22).

Посадовими особами позивача та засудженими підтверджено обставини перебування останніх на роботі у відповідача у березні та квітні 2019 р., про що свідчать відповідні рапорти та пояснення, які є в матеріалах справи (а. с. 96 - 99; 118 - 123).

Відповідач не заперечує проти наданих послуг засудженими у березні 2019 р. на підставі акту виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про виконання засудженими у березні 2019 р. на суму 27191,74 грн. (залишок боргу) та у квітні 2019 р. на суму 15280,32 грн. послуг, передбачених договором № 54-Г від 25.02.2019 на використання праці засуджених для виконання робіт і послуг на виробничих об`єктах організаціях та підприємствах усіх форм власності, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 42472,06 грн. підлягають задоволенню.

4. Щодо обгрунтованості позовних вимог в частині стягнення суми пені у розмірі 3399,62 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3399,62 грн. посилаючись на п. 4.5 договору, відповідно до якого, зокрема, за прострочення розрахунків за надані послуги замовник сплачує установі пеню, що нараховується на несплачену суму за кожен день прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла на період прострочення.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України також зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР (зі змінами) платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За розрахунками позивача, наведеними у позовній заяві, позивачем вказано таке.

За актом виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019 (а. с. 19) на суму боргу у розмірі 27191,74 грн. за період з 17.04.2019 до 25.06.2019 відповідачу нараховано пеню у розмірі 1831,85 грн. (а. с. 6).

Перевіривши вказаний розрахунок пені позивача, суд вважає його правильним.

За актом виконання робіт (надання послуг) № 5 від 03.05.2019 (а.с. 24) на суму боргу у розмірі 15280,32 грн. за період з 11.05.2019 до 25.06.2019 відповідачу нараховано пеню у розмірі 1567,77 грн. (а. с. 8)

Однак, зважаючи на встановлений факт не надання позивачем суду належних та допустимих доказів відправлення відповідачу листа від 03.05.2019, вих. №5/4/4-160-7 (а. с. 20) разом з актом виконання робіт (надання послуг) № 5 від 03.05.2019, позовна вимога в частині стягнення пені у розмірі 1567, 77 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

5. Стосовно обгрунтованості позовних вимог в частині стягнення суми 15% річних у розмірі 1071,06 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 15 % річних у розмірі 1071,06 грн. посилаючись на п. 4.5 договору, відповідно до якого вказано, зокрема, що відповідно до ст. 625 ЦК України у випадку прострочення оплати, замовник сплачує виконавцю 15% річних від простроченої суми

Приписами ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача, наведеними у позовній заяві, позивачем вказано таке.

За актом виконання робіт (надання послуг) № 4 від 12.04.2019 (а. с. 19) на суму боргу у розмірі 27191,74 грн. за період з 17.04.2019 до 25.06.2019 відповідачу слід сплатити 15% річних у розмірі 782,21 грн. (а. с. 7).

Перевіривши вказаний розрахунок 15% річних позивача, суд вважає його правильним.

За актом виконання робіт (надання послуг) № 5 від 03.05.2019 (а. с. 24) на суму боргу у розмірі 15280,32 грн. за період з 11.05.2019 до 25.06.2019 відповідачу слід сплатити 15 % річних у розмірі 288,85 грн. (а. с. 9).

Однак, зважаючи на встановлений факт не надання позивачем суду належних та допустимих доказів відправлення відповідачу листа від 03.05.2019, вих. №5/4/4-160-7 (а. с. 20) разом з актом виконання робіт (надання послуг) № 5 від 03.05.2019, позовна вимога в частині стягнення 15% річних у розмірі 288,85 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

6. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Зважаючи на наявні матеріали справи судом з`ясовано, що засуджені відбували на місце роботи - на об`єкт відповідача, який знаходиться за адресою: м. Житомир, вул.Кооперативна, 7 у супроводі посадової особи, яка перебувала з ними до закінчення роботи; засуджені виконували роботу пов`язану з сортуванням та пресуванням вторинної сировини (бумаги, картону, плівки, пляшок); направлення засуджених на роботу здійснювалось за допомогою служби "Таксі", яке оплачувалось відповідачем; у позивача ведеться журнал прийому (здачі) засуджених дільниці соціальної реабілітації персоналом установи.

Відсутність підписаного між сторонами акту виконання робіт № 5 від 03.05.2019 не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку щодо оплати праці засуджених.

Станом на дату розгляду справи, відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Враховуючи факт невиконання належним чином обов`язку зі оплати отриманих послуг на підставі договору № 54-Г від 25.02.2019 на використання праці засуджених для виконання робіт і послуг на виробничих об`єктах організаціях та підприємствах усіх форм власності за березень - квітень 2019, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 42472,06 грн. боргу.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 45086,12 грн., з яких 42472,06 грн. основного боргу, 1831,85 грн. пені, 782,21 грн. 15% річних.

В частині стягнення 1567,77 грн. пені та 15% річних у розмірі 288,85 грн. слід відмовити.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позову з підстав, викладених у рішенні суду, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток - Вторма" (10001, м. Житомир, вул. Кооперативна, 7, ) на користь Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" (10001, м. Житомир, проспект Незалежності, 172, ):

- 42472,06 грн. основного боргу;

- 1831,85 грн. пені;

- 782,21 грн. 15 % річних;

- 1921,00 грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1567,77 грн. пені.

4. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 288,85грн. 15% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.12.19

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком. з повідомл.)