УХВАЛА

м. Київ

24.12.2019Справа № 910/11330/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали справи

за скаргою Державного підприємства «Народицьке спеціалізоване лісове господарство»

на бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

за позовом Державного підприємства «Народицьке спеціалізоване лісове господарство»

до Приватного підприємства «Метра-К»

про стягнення заборгованості в розмірі 80158,20 грн

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від ДВС - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 у справі №910/11330/18 позов Державного підприємства «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» задоволено, стягнуто з Приватного підприємства «Метра-К» на користь позивача 65717,02 грн основного боргу, 10781,20 грн пені, 2390,65 грн три проценти річних, 1269,33 грн інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

27.11.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

12.12.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» надійшла скарга на бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій скаржник просив визнати неправомірною бездіяльність органу ДВС щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 у справі №910/11330/18; зобов`язати Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити вичерпні заходи з примусового виконання наказу.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/3041 від 12.12.2019 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/11330/18 у зв`язку з відпусткою судді Джарти В.В.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/11330/18 надійшла на розгляд до судді Маринченка Я.В.

За приписами ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 скаргу Державного підприємства «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 24.12.2019.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання не з`явився, разом з тим до початку розгляду скарги через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд скарги за відсутності представника.

Представники відповідача (боржника) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник ВДВС в судове засідання не з`явився, матеріалів виконавчого провадження на вимогу суду не надав, жодних пояснень по суті розглядуваної скарги суду не направив, разом з тим, до початку розгляду скарги подав клопотання про відкладення її розгляду на іншу дату у зв`язку із неможливістю прибуття в судове засідання з огляду на проведення виконавчих дій.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Звертаючись із розглядуваною скаргою скаржник стверджує, що 24.01.2019 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєвим Б.Б було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В той же час, заявник стверджує, що з моменту відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою не вчинялось жодних виконавчих дій, у зв`язку з чим скаржником було направлено на адресу виконавчої служби Листи №594 від 08.10.2019 та №669 від 04.11.2019 з проханням надати інформацію про стан виконання наказу у даній справі, проте як зазначає позивач, жодної відповіді на вказані листи від виконавчої служби не надходило. Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 зазначеної статті Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В частинах 1, 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки виконавців. Так, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з частинами 1, 4, 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження. Боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Так, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

В той же час, скаржником не надано жодних копій документів, що стосуються здійснення оскаржуваного виконавчого провадження та підтверджували б доводи скаржника. Також матеріали скарги не містять постанови про відкриття виконавчого провадження із номером виконавчого провадження та ідентифікатором доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що не дає змоги суду перевірити доводи скаржника та встановити які саме дії вчинялись державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що доводи скаржника взагалі не підтверджуються жодними доказами. Скаржником не доведено, що державним виконавцем не вчинялось жодних дій для примусового виконання рішення у даній справі.

Суд зазначає, що обов`язок доказування обставин на які посилається скаржник, відповідно до вимог чинного законодавства покладено саме на скаржника, судом не можуть бути прийняті до уваги самі лише посилання скаржника на можливе порушення державним виконавцем його прав, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарги Державного підприємства «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» на бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Керуючись ч.2 ст.232, 233, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Державного підприємства «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» на бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №910/11330/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

Дата підписання: 26.12.2019.

Суддя Я.В. Маринченко