РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/10211/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Груп" (04073, місто Київ, Оболонський район, проспект Степана Бандери, будинок 21, корпус літера Б, кімната 506, ідентифікаційний код 39614472)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлбудматеріали-України" (03056, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Виборзька, будинок 16/15, ідентифікаційний код 41754275)

про стягнення 280 834,50 грн

Без виклику (повідомлення) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Груп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлбудматеріали-України" про стягнення 280 834,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № bsmu 35 від 16.05.2019 в частині здійснення поставки попередньо оплаченого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/10211/19, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

23.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Приймаючи до уваги обставини справи, викладені у позовній заяві, враховуючи предмет спору, а також додані до позову документи, суд вважає заяву позивача необґрунтованою та не вбачає підстав для розгляду справи з викликом (повідомленням) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 05.08.2019 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03056, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Виборзька, будинок 16/15.

Про фактичне вручення вказаної ухвали свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №590.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.08.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Груп" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бєлбудматеріали-України" було укладено договір поставки № bsmu 35 від 16.05.2019 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець оплатити та прийняти на умовах, обумовлених в цьому договорі товарів асортименті за групами товарів, зазначених в протоколі узгодження договірних цін до цього договору. (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору загальна ціна цього договору складається із суми всіх поставок товару, здійснених відповідно до цього договору та розраховується шляхом складання сум, зазначених у видаткових накладних на всі поставки товару протягом строку дії договору.

За змістом пункту 4.1. договору замовлення та поставка товару здійснюється на умовах 100% передоплати, якщо інших порядок оплати не вказаний в додатках до цього договору. За цим договором покупець оплачує продукцію наступним чином: протягом трьох календарних днів з дня отримання заявки від покупця, постачальник виставляє покупцю рахунок на товар за кожною заявкою окремо. Переплата товару здійснюється до фактичного відвантаження товару на адресу покупця та/або визначеного покупцем вантажоотримувача. У випадку якщо постачальник поставив товар до отримання переплати за нього, термін оплати товару вважається наступний робочий день здати поставки. Сторони вправі письмово погодити у додатках до договору, протоколах узгодження договірних цін, тощо, інші умови оплати.

Згідно з пунктом 5.1. договору строки поставки, кількість товару, вказується в заявці покупця за формою додатка №2 до цього договору. Покупець подає заявку не менш ніж за 10 робочих днів до запланованої покупцем дати поставки. Постачальник зобов`язаний протягом 2 робочих днів узгодити заявку та надати рахунок-фактуру на попередню оплату або відмовити покупцю в поставці товару за відповідною заявкою. Сторони домовилися, що листування між сторонами (в тому числі і відправлення заявок) може здійснюватися за допомогою електронної пошти (з адрес, вказаних в реквізитах сторін).

У відповідності до пункту 6.1. договору приймання покупцем товару за кількістю здійснюється протягом 3 діб з моменту доставки товару покупцю, приймання покупцем товару за якістю здійснюється протягом 3 діб з моменту доставки товару покупцю. За цим договором моментом приймання покупцем товару вважаться дата підписання покупцем видаткової та/або товарно-транспортної накладної на поставлений товар.

Термін дії цього договору - з моменту підписання обома сторонами до 31 грудня 2019 року, а по невиконаним зобов`язанням - до моменту їх фактичного виконання (пункт 11.8).

Крім того, договір поставки № bsmu 35 від 16.05.2019 містить додаток 1 - протокол узгодження договірних цін №1 на товари групи «цемент» та додаток 2 - зразок заявки на поставку.

Згідно з умовами укладеного між сторонами договору поставки № bsmu 35 від 16.05.2019 позивачем було направлено на електронну адресу відповідача заявку №1 від 17.05.2019 на поставку товару, орієнтовна дата поставки якого - 22.05.2019.

У відповідь на вказану заявку відповідач виставив позивачу рахунок №187 від 20.05.2019 на оплату замовлення на загальну суму 280 834,56 грн.

Вказаний рахунок було оплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №44 від 20.05.2019.

Проте, відповідачем в обумовлені договором строки товару поставлено не було.

З метою досудового врегулювання, позивач 23.07.2019 звертався до відповідача із вимогою про повернення суми попередньої оплати за договором поставки № bsmu 35 від 16.05.2019.

Проте вимоги позивача не виконані, товар не поставлений та грошові кошти, сплачені в якості попередньої оплати, на користь позивача не повернуті, останній звернувся із даним позовом до суду.

Як вже зазначалось, відповідач своїм правом поданні відзиву суду не скористався.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

В силу вимог статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, як вже було зазначено, умовами договору поставки № bsmu 35 від 16.05.2019 та заявкою №1 від 17.05.2019 сторонами було погоджено строк виконання продавцем обов`язку з поставки товару - 22.05.2019.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем було в повному обсязі сплачено попередню оплату за відповідний товар, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором настав.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Приймаючи до уваги, що вимогу про повернення грошових коштів в розмірі 280 834,50 грн відповідачу було направлено 23.07.2019, виходячи з умов договору поставки № bsmu 35 від 16.05.2019, а також приписів частини 2 статті 530 ЦК України, строк для повернення позивачу грошових коштів, сплачених за непоставлений товар, настав.

Таким чином, внаслідок невиконання обов`язку з повернення сплаченої попередньої оплати внаслідок не поставки товару, за відповідачем обліковується заборгованість спірним договором в сумі 280 834,50 грн.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку з повернення попередньої оплати настав, сума боргу відповідача, яка складає 280 834,50 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Груп" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлбудматеріали-України" про стягнення 280 834,50 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлбудматеріали-України" (03056, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Виборзька, будинок 16/15, ідентифікаційний код 41754275) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Груп" (04073, місто Київ, Оболонський район, проспект Степана Бандери, будинок 21, корпус літера Б, кімната 506, ідентифікаційний код 39614472) 280 834,50 грн (двісті вісімдесят тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 50 копійок) попередньої оплати та витрати по сплаті судового збору в сумі 4 212,52 грн (чотири тисячі двісті дванадцять гривень 52 копійки).

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ