РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2019Справа № 910/9894/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛ - ТРАНС - КОМПАНІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фроден"

про стягнення заборгованості у розмірі 115 210, 16 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛ - ТРАНС - КОМПАНІ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фроден" (далі - відповідач) про стягнення 115 210, 16 грн, з яких 55 529, 00 грн сума основного боргу, пеня у розмірі 57 750, 16 грн, 3 % річних у розмірі 475, 00 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 456, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови Договору № 043 на транспортно - експедиторське обслуговування від 15.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги. У зв`язку з цим, позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/9894/19 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строки та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/9894/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2019 відкрито провадження у справі № 910/9894/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідач надійшов відзив на позовну заяву.

05.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алл - Транс Компані» (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фроден» (далі - замовник) укладено Договір на транспортно - експедиторське обслуговування № 043, за умовами якого експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському і міжнародному сполученні (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору експедитор в інтересах Замовника виконує пов`язані з перевезенням транспортно - експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення; пошук Перевізника; організація забезпечення відправлення та одержання вантажу; інші операції, пов`язані з перевезенням.

Перелік робіт, пов`язаний з перевезенням кожної конкретної партії вантажу, та вартість фрахту визначаться відповідно до узгодженої Сторонами Заявки на перевезення та Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною (п. 2.3. Договору).

Як встановлено п. 3.1. Договору експедитор організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються замовником, підписаних уповноваженим представником Замовника і скріплених печаткою.

Відповідно до п. 3.2. Договору заявка повинна містити наступну інформацію:

- дати і адреси місць завантаження та вивантаження;

- маршрут руху автомобілів;

- необхідний тип рухомого складу;

- відомості про вантаж, а саме: вага, вид, вартість, пакування, маркування, габаритні характеристики та інше.;

- адреси відправника та отримувача вантажу з зазначенням контактних номерів телефону і уповноважених осіб;

- строк доставки вантажу отримувачу, вартість фрахту, строки оплати;

- у разі перетинання кордонів, зазначення митниць або митних переходів;

- інші додаткові інструкції.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що подача замовником заявки і її підтвердження може здійснюватись за допомогою електронної пошти. Електронна копія заявки має силу оригіналу.

Вантаж вважається прийнятим експедитором до перевезення після його завантаження на транспортний засіб, опломбування відправником або митними органами країни відправника та отримання необхідних супровідних документів.

Згідно з пунктом 4.1.12. Договору експедитор зобов`язаний після повернення транспортного засобу з рейсу надати замовникові оригінали товарно - транспортних накладних, СМR, акт виконаних робіт, рахунок-фактуру на оплату перевезення вантажу/

Відповідно до п. 6.1. Договору розрахунки за виконані експедитором роботи проводяться заявником шляхом перерахування коштів на Р/р експедитора відповідно до наданого рахунку-фактури.

Згідно з п. 6.2. Договору вартість наданих послуг встановлюється окремо у кожному конкретному випадку і зазначається у додатках та/або додаткових угодах чи рахунку-фактурі, що є невід`ємною частиною Договору.

Належні експедитору суми за транспортні та експедиторські послуги можуть оплачуватися замовником при поданні заявки (передоплата) (п. 6.3. Договору).

Підставою для проведення оплати є рахунок-фактура (п. 6.4. Договору).

Відповідно до пункту 6.5. Договору підтвердженням надання транспортно-експедиторських послуг є передача замовнику товарно-транспортної накладної (СМR), з відмітками вантажовідправника, перевізника, отримувача вантажу і акт виконаних робіт, скріплений печатками Сторін.

Рахунок-фактура повинен бути оплачений замовником протягом 2 банківських днів з моменту одержання його Замовником. За затримку оплати експедитор вправі нарахувати неустойку в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день затримки оплати (п. 6.6. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 року (п. 11.1. Договору).

За твердженням позивача, відповідач відмовився отримати рахунок на оплату № 006 від 29.01.2019 року, акт здачі - приймання робіт (надання послуг) № 006 від 01.02.2019 року та СМR накладну.

02.05.2019 року позивач надіслав відповідачу претензію № 8 від 01.05.2019 року про сплату заборгованості у розмірі 55 529, 00 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму заборгованості не сплатив.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позовних вимог та зазначив, що не підписував та не надсилав позивачу ніяких заявок на перевезення вантажу за напрямком Франція - Україна (м. Київ), отримавши від позивача акт приймання - передачі наданих робіт (надання послуг) № 006 від 01.02.2019 відповідач відмовився від його підписання.

У відповіді на відзив позивач заперечує доводи відповідача та вказує на те, що відповідачем була надана заявка в усній формі щодо умов перевезення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За твердженням позивача, на підставі усної заявки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фроден», позивач надав послуги транспортно-експедиційного обслуговування по маршруту Франція - Україна на суму 55 529, 00 грн.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №006 від 29.01.2019 року.

Судом встановлено, що акт здачі - приймання робіт (надання послуг) № 006 від 01.02.2019 на суму 55 529, 00 грн. не підписаний відповідачем.

Відповідно до п. 2.1. Договору експедитор організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються замовником, підписаних уповноваженим представником Замовника і скріплених печаткою.

Перелік робіт, пов`язаний з перевезенням кожної конкретної партії вантажу, та вартість фрахту визначаться відповідно до узгодженої сторонами Заявки на перевезення та Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною (п. 2.3. Договору).

Матеріали справи не містять заявки замовника у формі додатку №1 до договору.

Щодо твердження позивача, що заявка була оформлена в усній формі, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2.1. Договору експедитор організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються замовником, підписаних уповноваженим представником Замовника і скріплених печаткою.

Враховуючи, що акт здачі - приймання робіт (надання послуг) № 006 від 01.02.2019 на суму 55 529, 00 грн. не містить підпису відповідача, без заявки у формі передбаченої договором, суд позбавлений можливості встановити: вартість перевезення, кількість товару наданого для перевезення, адресу завантаження/розвантаження, дату завантаження/розвантаження.

Крім цього, відповідно до пункту 6.5. Договору підтвердженням надання транспортно-експедиторських послуг є передача замовнику товарно-транспортної накладної (СМR), з відмітками вантажовідправника, перевізника, отримувача вантажу і акт виконаних робіт, скріплений печатками Сторін.

Разом з тим, судом встановлено, що матеріали справи містять товарно-транспортну накладну СМR, в якій зазначено, що товар прийняв Гайдай І.Є., проте відповідач заперечує щодо підписання СМR б/н від 25.01.2019 року.

Враховуючи викладене вище, оскільки, надання послуг транспортно-експедиційного обслуговування по маршруту Франція - Україна не підтверджується матеріалами справи, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Алл - Транс Компані» у позовних вимогах про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 55 529, 00 грн.,

Оскільки, вимоги про стягнення пені у розмірі 57 750, 16 грн, 3 % річних у розмірі 475, 00 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 456, 00 грн є похідними від вимоги про стягнення 55 529, 00 грн. основного боргу, у якій позивачу відмовлено, то вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження, такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Алл - Транс Компані» у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Алл - Транс Компані» відмовити.

2. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21.12.2019 року.

Суддя М.Є.Літвінова