ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа№ 920/201/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Буравльова С.І.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 17.12.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар"

на додаткове

рішення Господарського суду Сумської області

від 12.09.2019 (повний текст складено 23.09.2019)

у справі №920/201/19 (головуючий суддя - Джепа Ю.А.,

судді: Яковенко В.В., Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар"

до Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

1) Сільськогосподарське товариство з обмеженою

відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний"

2) Приватне акціонерне товариство "Київстар"

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Стар» (далі - позивач, ТОВ «Преміум Стар») звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (далі - відповідач, ПАТ «Сумиобленерго») про визнання договору укладеним.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.09.2019 у справі №920/201/19 в задоволенні позову відмовлено, а також призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Господарського суду Сумської області від 12.09.2019 заяву представника СГТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» про ухвалення додаткового рішення у справі №920/201/19 - задоволено. Стягнуто з ТОВ «Преміум Стар» на користь СГТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» 6 531 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу.

Приймаючи додаткове рішення, місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що СГТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» подано належні докази, які підтверджують обґрунтованість витрат третьої особи 1 на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 6 531 грн. 40 коп., зазначивши, що справа №920/201/19 не відноситься до категорії типових справ, які розглядаються господарськими судами.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, ТОВ «Преміум Стар» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 12.09.2019 у справі №920/201/19.

Апеляційна скарга мотивована ненаданням в ході розгляду справи третьою особою орієнтованого попереднього розрахунку суми судових витрат. Крім того, апелянт акцентує увагу на тому факту, що СГТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» було залучене до розгляду справи з ініціативи суду.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, третя особа 1 у своєму відзиві, поданому до суду 06.11.2019, повністю погоджується з висновками місцевого господарського суду при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване додаткове рішення без змін. Зокрема, відповідач вказує, що попередній розрахунок ним було надано суду 16.09.2019. Крім того, права третьої особи могли б бути порушені у разі задоволення позову. Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами позивачем не подавалась.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 22.10.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Стар» передано раніше визначеному автоматизованою системою складу суду під головуванням судді Зубець Л.П., суддів Буравльова С.І., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 відкрито провадження у справі №920/201/19 за апеляційною скаргою ТОВ «Преміум Стар» на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 12.09.2019 та призначено до розгляду на 12.11.2019.

У відповідності до статті 216 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 12.11.2019 протокольно оголошено перерву до 17.12.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 17.12.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні 17.12.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у поданому ним відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін. Представники третіх осіб 2, 3 підтримали доводи представника третьої особи 1

Відповідно до ст.269, ч. 1 ст.270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (стаття 903 ЦК України передбачає).

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно п.3 ч.1. ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту ч.3 ст.123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п.1, п.2 ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. З урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ч.13 ст.129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Матеріали справи містять докази на обґрунтування понесених витрат на професійну правову (правничу) допомогу СТОВ «Агрокомбінат «Тепличний», а саме:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Сошенка Ярослава Вікторовича від 27.07.2017 p. CM №000477;

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.06.2019;

- копію додаткової угоди №1 від 21.06.2019 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.06.2019;

- платіжні доручення від 24.06.2019 №1455 на суму 1152,60 грн.; від 16.07.2019 №1545 на суму 1921,00 грн., від 17.07.2019 №1565 на суму 1152,60 грн., від 05.08.2019 №1665 на суму 1152,60 грн., від 04.09.2019 №1927 на суму 1152,60 грн.;

- розрахунок вартості наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 09.09.2019;

- акт приймання - передачі наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 09.09.2019.

Разом з цим, судова колегія, серед іншого, вважає за необхідне зазначити наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність визначення суми витрат або неналежність послуг адвоката, скаржником суду не надано.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи усю сукупність обставини справи, колегія суддів вважає недоведеними викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, а тому не вбачає підстав для скасування додаткового рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 12.09.2019 у справі №920/201/19 прийнято у відповідності до наявних в матеріалах справи документів, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 12.09.2019 у справі №920/201/19 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 12.09.2019 у справі №920/201/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №920/201/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 28.12.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.І. Буравльов

А.І. Мартюк