РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/14390/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі помічника судді Карлюк М. О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС" (10006, місто Житомир, вулиця Денишівська, будинок 6; ідентифікаційний код 41736990)

до Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний код 00034022)

про внесення змін до договору № 286/3/18/77 від 02.03.2018,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 05.12.2019,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач, Міністерство) про внесення змін до договору № 286/3/1877 від 02.03.2018.

Обґрунтовуючи позовну заяву, ТОВ "МІЛІТЕКС" зазначає, що мали місце об`єктивні обставини щодо продовження строку дії договору, однак відповідач ухиляється від внесення таких змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк Товариству для усунення недоліків позовної заяви.

28.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу Господарського суду міста Києва до суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/14390/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.11.2019 та встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив та інших доказів.

11.11.2018 через відділ діловодства суду представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

У підготовче судове засідання 20.11.2019 прибули представники позивача та відповідача та подали спільну заяву про закриття підготовчого провадження у справі та перехід до розгляду справи по суті. Заяву передано до канцелярії суду для реєстрації.

Будь-яких інших заяв чи клопотань учасниками процесу не заявлено.

За наслідками підготовчого провадження судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судовому засіданні 05.12.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2019 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

У свою чергу представник відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечував, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 між Міністерством оборони України (замовником, відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУСМО" (постачальником, позивачем) укладений договір № 286/3/18/77 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), за умовами якого постачальник зобов`язується у 2018 році поставити замовнику індивідуальне обмундирування (3581) (лот 6. Військова уніформа 35811300-5 (Штани вітровологозахисні зимові (вид 1), далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі (пункт 1.1 договору).

Відповідно до змісту пункту 1.2 договору, строк поставки товару сторонами був визначений до 30.09.2018 (включно).

Згідно із пунктом 1.3 договору постачальник самостійно закуповує сировину, матеріали та комплектуючі вироби для виготовлення товару.

Відповідно до пунктів 5.1-5.3 договору товар постачається на умовах DDP - склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і вберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо. Строк поставки товару буде визначений в специфікації договору ( п.1.2.). Місцем поставки товару є об`єднані центри забезпечення Тилу Збройних Сил України (далі - одержувачі Замовника) згідно з рознарядкою та ростовкою Міністерства оборони України, які є невід`ємною частиною Договору, з обов`язковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень. Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених договором. Поставку товару одержувачам замовника постачальник зобов`язаний провести з обов`язковим виконанням передбачених вимог щодо асортименту, кількості, сортності виробів, черговості поставок у кожній окремо відвантаженій партії. Поставка товару здійснюється транспортом постачальника. Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем замовника, несе постачальник. Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника.

Пунктом 3.1. договору сторонами погоджено, що ціна цього договору становить: 8 884 200,00 грн, у тому числі ПДВ 1 480 700,00 грн (за загальним фондом).

Згідно пунктів 4.1.-4.2. договору розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 календарних днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі). До рахунку-фактури додаються: акт приймального контролю (якості) товару, па якому повинен бути оригінал підпису одержувача замовника, засвідчений мастичною печаткою, який підтверджує одержані товару; видаткова накладна постачальника; повідомлення-підтвердження, яке оформлюється одержувачем замовника.

Пунктом 10.1 договору унормовано цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.03.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Вказаний пункт у редакції додаткової угоди № 1 від 20.12.2018.

Пунктом 11.5 договору встановлено, що зміни і доповнення до договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод (крім випадків передбачених пунктом 6.4.2 договору), які будуть додаватися до тексту договору як невід`ємні його частини.

Додатком 1 до договору сторонами підписано Рознарядку Міністерства оборони України за Специфікацією, якою визначено строки поставки партій товару.

Додатком 2 до договору сторонами було підписано Ростовку Міністерства оборони України за Специфікацією, у якій визначено розміри індивідуального обмундирування, яке поставляється за договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що 05.03.2018 ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» у відповідь на лист ТОВ «МІЛІТЕКС» від 27.02.2018 про те, що на території України воно є єдиним виробником тканини та цілої низки інших тканин, а зважаючи на різке збільшення завантаженості комбінату протягом останнього періоду та відсутність складських залишків, ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» не зможе виконати замовлення у визначені строки в повному обсязі. Тканина в кількості 13200 м.п. виявилась в наявності, а решта тканини в кількості 13200 м.п. може бути виготовлена, пофарбована та поставлена протягом 4 місяців через уповноважене підприємство ПП «Проспер».

Зважаючи на таку відповідь та усвідомлюючи, що поставка лише половини необхідної кількості тканини через 4 місяці призведе до зриву строків постачання готової продукції Міністерству оборони України, ТОВ «МІЛІТЕКС» негайно звернулось до підприємства, яке могло мати у своєму розпорядженні необхідну для виготовлення штанів тканину - ТОВ «ТЕКСІКА» з листом від 07.03.2018 та просило поставити тканину арт.2701 плащову набивну ВСТ (кол.147) в кількості 13200 м.п. виробництва ПрАТ «ЧШК» або її аналог, що відповідав би ТУ 14.1-135-16 зі сповіщенням про зміни № 3.

ТОВ «ТЕКСІКА» листом від 21.03.2018 повідомило, що вказана тканина наразі відсутня у продажу, а її аналоги можуть бути запропоновані до продажу у другому півріччі цього року лише після стовідсоткової передплати.

З метою пришвидшення постачання тканини її виробником (ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат») ТОВ «МІЛІТЕКС» скерувало лист від 30.03.2018, в якому порушило питання щодо пришвидшення поставки.

У відповідь листом від 11.04.2018 ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» повідомило, що можливість здійснити постачання раніше липня 2018 відсутня.

Враховуючи відсутність будь-яких інших варіантів одержання необхідної для виготовлення штанів тканини, ТОВ «МІЛІТЕКС» об`єктивно було вимушено очікувати на тканину в необхідній кількості.

Лише 18.07.2018 ТОВ «МІЛІТЕКС» одержало від ПП «ПРОСПЕР» за видатковою накладною тканину арт.2701 плащову набивну ВСТ (кол.147) виробництва ПрАТ «ЧШК».

Водночас, постачання перших 5000 шт. штанів, на виготовлення яких тканина у ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» виявилась в наявності згідно листа від 05.03.2018, було здійснено в межах строку поставки визначеного договором, що підтверджується видатковою накладною №15 від 26.09.2018 з актом приймального контролю якості №1 від 26.09.2018 та видатковою накладною № 16 від 28.09.2018 з актом приймального контролю якості № 2 від 28.09.2018.

Поставка відповідачу товару відбулась у грудні 2018 року, що підтверджується видатковою накладною № 17 від 17.12.2019 та актом приймального контролю за якістю № 3 від 14.12.2018 про передачу позивачем і отримання відповідачем 5 000 одиниць товару.

Також в підтвердження неможливості своєчасно здійснити виконання взятих на себе зобов`язань за договором, позивач посилається на Висновок №ЧК-769 від 02.11.2018 Чернігівської регіональної Торгово-промислової палати щодо виникнення обставин, які спричинили продовження строку виконання позивачем зобов`язань за договором №286/3/18/77 від 02.03.2018.

Листом від 18.01.2019 за вих. № 05 позивач направив відповідачу зазначений висновок Чернігівської регіональної Торгово-промислової палати та проект додаткової угоди щодо зміни строку поставки товару у кількості 5000 шт до 15.02.2019 (включно).

Однак, відповідач відповіді на зазначений вище лист позивача не надав, проект додаткової угоди не підписав, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд внести зміни до договору №286/3/18/77 від 02.03.2018 в частині визначення строків поставки, встановивши строк поставки товару "До 15.02.2019 (включно)".

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір №286/3/18/77 від 02.03.2018 за своєю правовою природою є договором поставки, отже між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання положеннями Господарського кодексу України, Закону України "Про публічні закупівлі" та Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 183 ГК України укладання сторонами договору за державним замовленням (державного контракту) здійснюється в порядку передбаченому статті 181 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, передбачених законодавством.

Згідно зі статті 181 ГК України визначено загальний порядок укладання господарського договору шляхом надання однією із сторін проекту договору іншій стороні.

Особливості укладання договорів за державним замовленням (державних контрактів) визначаються Законом України "Про публічні закупівлі" та Законом України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Пунктом 20 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 5 статті 1 "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України "Про публічні закупівлі" умови, порядок та процедури закупівель товарів, робіт і послуг регулюються виключно цим Законом та/або Законом України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", крім випадків, передбачених цим Законом, і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно норми щодо внесення змін до цього Закону та/або до Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" відбір учасників для проведення переговорної процедури закупівлі (далі - відбір) - процес визначення учасника переговорів шляхом проведення електронного аукціону.

Згідно частини 5 статті 3 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" одночасно з розміщенням оголошення про проведення відбору замовник також оприлюднює проект договору про закупівлю.

Отже, приписи вищезазначених законів встановлюють особливості, процедури, строки та інші умови, додержання яких є необхідністю для укладання договорів за державним замовленням. Тобто, встановлюють всі обставини та дії, які передують укладанню зазначених вище договорів.

Так, у пункті 8.5 договору встановлено, що продовження строку (терміну) виконання зобов`язання (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за Договором у разі, якщо вони змінились на стільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б Договір, або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні Договору він може бути змінений або розірваний за згодою сторін.

Доказом виникнення істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за Договором є відповідний документ виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами (пункт 8.6 договору).

Згідно частини 1 пункту 1 статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в України" торгово-промислові палати мають право: проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України (пункт 2 статті 11 вказаного Закону).

З метою підтвердження існування документально підтверджених об`єктивних обставин позивач звертався до Чернігівської регіональної торгово-промислової палати.

Розглянувши зазначений запит позивача Чернігівська регіональна торгово-промислова палата надала Висновок про виникнення і існування документально підтверджених об`єктивних обставин №ЧК-769 від 02.11.2019, що міститься в матеріалах справи.

У зазначеному висновку, Чернігівська регіональна торгово-промислова палата дійшла наступного висновку:

- унеможливлення виконання зобов`язань, передбачених умовами договору №286/3/18/77 від 02.03.2019 спричинене внаслідок документально підтверджених об`єктивних обставин, а саме: відсутності необхідної для виготовлення товару тканини з 02.03.2018 по 18.07.2018, тобто 138 календарних днів;

- ці документально підтверджені об`єктивні обставини мають невідворотний характер, який в даних умовах не залежить від волі, бажань та дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілітекс» і свідчать про прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом унеможливлення виконання зобов`язань за договором про поставку товару у загальній кількості 5000 шт товару в строк до 30.09.2018.

- такі документально підтверджені об`єктивні обставини, що спричинили продовження строку виконання зобов`язань щодо передання товару, згідно з положеннями статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" зумовлюють право сторін за договором вимагати перегляду та внесення змін до договору, зокрема надає право Товариству з обмеженою відповідальністю "ТУСМО" вимагати відстрочення поставки на 130 календарних днів та встановлення його після 30.09.2018, а у разі недосягнення згоди між сторонами щодо приведення договору у відповідність з документально підтвердженими обставинами, договір може бути змінений за рішенням суду.

Враховуючи визначені сторонами умови договору, оцінивши зазначений висновок, суд приймає його як належний та допустимий доказ у розумінні статтей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, який документально підтверджує наявність об`єктивних обставин, що спричинили продовження строку виконання зобов`язань щодо передання товару.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що запропоновані позивачем зміни до договору, а саме збільшення строку постачання товару до 15.02.2019 не суперечить чинному законодавству України та є доцільним та з урахуванням висновків Чернігівської регіональної торгово-промислової палати є обґрунтованими.

Відповідно до частин 1-2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно частин 1-4 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Отже, відповідно до вище наведених норм, чинне законодавство дозволяє вносити зміни в договір за умови наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, та не виключає реалізацію цієї можливості як в добровільному порядку за взаємною згодою сторін, так і за рішенням суду (частина 2 статті 651 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається наявність обставин та умов, що обумовлюють можливість внесення змін до договору відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України та пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на встановлені судом обставини справи, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Товариства про внесення змін до договору №286/3/18/11 від 02.03.2018 в частині визначення строків поставки, встановивши строк поставки товару "До 15.02.2019 (включно)".

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

При цьому, суд відзначає, що інші заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд задовольняє позов Товариства до Міністерства про внесення змін до договору.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до приписів статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС" до Міністерства оборони України про внесення змін до договору № 286/3/18/77 від 02.03.2018 задовольнити повністю.

2. Внести зміни в договір № 286/3/18/77 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 02.03.2018, укладений між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС", шляхом викладення пункту 1.2 договору в наступній редакції:

"Пункт 1.2. Номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору, визначаються нижченаведеною Специфікацією:

№ з/пНайменування товаруПерелік нормативних документів (стандарти, технічні умови, технічні специфікації, технічні описи), що встановлюють основні вимоги до товаруСтроки (терміни) постачанняЗагальна кількість, яку необхідно постачити (к-тів)Ціна за одиницю товару в грн. з врахув. марк., тари (упак.), вант, робіт у місцях вантажен-ня та трансп. витрат (без ПДВ)Ціна товару в грн. з врахув. марк., тари (упак) вант, робіт у місцях завантаження та трансп. витрат (без ПДВ)
1Військова уніформа 35811300-5 (Штани вітровологозахисні Зимові (вид 1)Відповідність ТУ 14.1-135-16 зі сповіщенням про зміни №3 та відповідність зразку-еталонуДо 30.09.2018 (включно)5 000740,353 701 750,00
До 15.02.2019 (включно)5 000740,353 701 750,00
Усього за рік 10 000740,357 403 500,00
Ціна товару без ПДВ 7 403 500,00
крім того, ПДВ 1 480 700,00
Ціна товару з ПДВ8 884 200,00
Ціна товару з ПДВ складає: 8 884 200,00 (вісім мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп.

ДСТУ та ГОСТи застосовуються в частині, якій не суперечать Технічним умовам на виріб (товар), затвердженим Міністерством оборони України".

"В Рознарядці Міністерства оборони України за Специфікацією (Додаток 1 до Договору від 02.03.2018 № 286/3/18/77) в частині визначення строків поставки встановити: строк поставки 5 000 шт. товару «До 30.09.2018 (включно)», строк поставки 5 000 шт товару «До 15.02.2019 (включно)».

3. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС" (10006, місто Житомир, вулиця Денишівська, будинок 6; ідентифікаційний код 41736990) судовий збір у розмірі 1 921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18.12.2019.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ