ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1231/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо"

на рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2019, прийняте суддею Желєзною С.П., м. Одеса, повний текст складено 28.08.2019,

у справі №916/1231/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо"

про стягнення 129 765 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 129765 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови відповідача повернути позивачу сплачені останнім в якості попередньої оплати за укладеним між сторонами договором про надання послуг №45 від 21.08.2018 грошові кошти, які не були включені до загальної вартості фактично наданих за цим договором послуг.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 07.05.2019 відкрито провадження у справі №916/1231/19.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 у справі №916/1231/19 (суддя Желєзна С.П.) позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" грошові кошти у розмірі 129765 грн та судовий збір у розмірі 1946,48 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд послався на те, що шляхом підписання акту №226 від 25.02.2019 сторони дійшли згоди стосовно зменшення вартості послуг, наданих за договором №45 від 21.08.2018, що є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" надмірно перерахованої останнім на виконання вказаного договору суми попередньої оплати.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 у справі №916/1231/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що факт підписання сторонами акту приймання наданих послуг №226 від 25.02.2019 не свідчить ані про зменшення вартості послуг, наданих за договором №45 від 21.08.2018, ані про припинення вказаного договору, при цьому докази на підтвердження розірвання цього договору за згодою сторін у матеріалах справи відсутні, а тому заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги є передчасними.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина сьома статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 1921 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік").

Враховуючи викладене та з огляду на ціну позову у даній справі (129765 грн), перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 06.11.2019 (вх.№3690/19/Д2 від 08.11.2019) Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін. Зокрема, позивач зазначає про те, що з огляду на підписання сторонами акту №226 від 25.02.2019, яким зменшено вартість послуг, наданих за договором №45 від 21.08.2018, обставини розірвання вказаного договору або досягнення сторонами домовленості про припинення виконання його умов не впливають на наявність у відповідача обов`язку повернути грошові кошти, сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" в якості попередньої оплати за вищезазначеним правочином.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у визначеному складі суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" ("Виконавець") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" ("Замовник") укладено договір про надання послуг №45 (далі - договір №45 від 21.08.2018), відповідно до пункту 1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати за завданням Замовника наступні послуги: консультаційні та інформаційно-технічні послуги з підготовки та подання пакетів документів для реєстрації торгової марки "ThermoSolid", сертифікації "СЕ" (4 види сумішей), отримання сертифікатів горючості (4 види сумішей), проведення випробувань розвитку бактеріальних грибків в сумішах (4 види сумішей), проведення екологічної сертифікації продукції за схемою згідно ISO 14024, отримання штрих-кодів (4 види сумішей); дизайнерські послуги з розробки презентаційного буклету - прайсу, електронного презентаційного матеріалу (презентації); маркетингові послуги з організації процесу друку на мішках (в тому числі виготовлення кліше, доставка) (далі - послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах визначених у цьому договорі та додатках до договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору №45 від 21.08.2018 надання послуг за цим договором здійснюється на підставі узгодженої сторонами специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами пункту 2.1 договору №45 від 21.08.2018 Виконавець зобов`язаний, зокрема, за письмовим завданням Замовника особисто вчасно надавати останньому визначені цим договором послуги.

В силу пункту 2.2 договору №45 від 21.08.2018 Виконавець має право отримати за надані послуги оплату в розмірах і строки, передбачені цим договором.

У пункті 2.3 договору №45 від 21.08.2018 сторони узгодили, що Замовник зобов`язаний приймати від Виконавця результати наданих послуг, оплачувати їх в розмірах і в порядку, передбаченому цим договором.

За надання передбачених договором послуг Замовник виплачує Виконавцю грошову суму, що вказується в узгоджених сторонами рахунках та/або специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору. Сторонами досягнуто домовленості, що Замовник здійснює оплату в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок Виконавця у розмірі та у строки передбачені в рахунках та/або специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору (пункт 3.1 договору №45 від 21.08.2018).

Пунктами 3.2-3.4 договору №45 від 21.08.2018 передбачено, що надання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, в якому проводиться опис наданих послуг за звітний місяць та їх вартість і який підписується повноважними представниками сторін протягом 5 робочих днів після фактичного надання послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг складається Виконавцем щомісячно до 1-го числа наступного місяця або після виконання відповідного завдання Замовника та негайно передається останньому для підписання. Підписання акта приймання-передачі наданих послуг Замовником є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Відповідно до пунктів 5.1-5.3 договору №45 від 21.08.2018 строк дії договору встановлюється з дати підписання та діє до повного виконання зобов`язань за цим договором. Цей договір може бути змінено або розірвано за взаємною згодою сторін та у разі істотного порушення цього договору другою із сторін, а в односторонньому порядку тільки у разі істотного порушення зобов`язань за цим договором однією із сторін. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні цього договору.

В силу пункту 7.1 договору №45 від 21.08.2018 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і його скріплення печаткою Замовника.

У пункті 7.3 договору №45 від 21.08.2018 визначено, що всі додатки та акти до цього договору, що підписуються та скріплюються печатками обох сторін, є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання договору №45 від 21.08.2018 сторони підписали специфікацію №1 від 21.08.2018, в якій узгодили, що Виконавець зобов`язується надати, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити, зокрема, консультаційні послуги з підготовки технічної документації торгової марки "ThermoSolid", а саме: реєстрацію торгової марки "ThermoSolid" (прискорений варіант), сертифікацію "СЕ" (4 види сухих сумішей), отримання сертифікатів горючості (4 види сухих сумішей), випробування розвитку бактеріальних грибків в сумішах (4 види сухих сумішей), екологічну сертифікацію продукції за схемою згідно ISO 14024 та отримання штрих-кодування (4 види сухих сумішей). Загальна вартість вищезазначених послуг відповідно до вказаної специфікації склала 494010 грн, які повинні бути сплачені відповідачу у строк до 23.08.2018.

23.08.2018 вказана сума коштів була перерахована позивачем на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо", про що свідчить копія платіжного доручення №393 від 23.08.2018.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" звернулося до відповідача з претензією №524 від 14.12.2018, в якій просило протягом трьох робочих днів з моменту отримання даної претензії передати Замовнику за актом приймання-передачі всі документи, строк надання послуг по виконанню яких настав, а саме: документи, вказані в пунктах 1.2-1.6 специфікації №1 від 21.08.2018, та копію пакету документів, поданого до Укрпатенту для реєстрації торгової марки "ThermoSolid". Крім того, позивач зауважив, що невиконання відповідачем вказаної претензії буде розцінене Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" як істотне порушення умов договору, тому останнє буде змушене розірвати договір №45 від 21.08.2018.

25.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" без зауважень підписано акт наданих послуг №226, з якого вбачається, що Виконавець надав Замовнику консультаційні та інформаційно-технічні послуги з підготовки технічної документації торгової марки "ThermoSolid" за договором №45 від 21.08.2018, загальна вартість яких з урахуванням ПДВ склала 364245 грн.

26.02.2019 сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків за договором №45 від 21.08.2018, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.02.2019 становить 129765 грн.

В адресованій Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" претензії №46-К від 08.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" вимагало від відповідача у строк до 15.04.2019 включно погасити заборгованість за договором №45 від 21.08.2018 у розмірі 129765 грн.

Зазначену претензію відповідач отримав 08.04.2019, про що свідчить проставлений на ній штамп вхідної кореспонденції Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо".

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 129765 грн, сплачених в рахунок попередньої оплати за договором №45 від 21.08.2018.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що шляхом підписання акту №226 від 25.02.2019 сторони дійшли згоди стосовно зменшення вартості послуг, наданих за договором №45 від 21.08.2018, що є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" надмірно перерахованої останнім на виконання вказаного договору суми попередньої оплати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів вбачає, що за своєю юридичною природою договір №45 від 21.08.2018 є договором про надання послуг.

Згідно з частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом, укладений між сторонами договір №45 від 21.08.2018 є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання відповідно до статей 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами частин другої, третьої, п`ятої статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Частиною другою статті 189 Господарського кодексу України передбачено, що ціна є істотною умовою господарського договору.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частини перша, друга статті 632 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, колегія суддів зауважує, що в силу вищенаведених приписів законодавства сторони на договірних засадах самостійно узгоджують ціну договору.

Як зазначалося вище, у пункті 1.2 договору №45 від 21.08.2018 визначено, що надання послуг за цим договором здійснюється на підставі узгодженої сторонами специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

За надання передбачених договором послуг Замовник виплачує Виконавцю грошову суму, що вказується в узгоджених сторонами рахунках та/або специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору. Сторонами досягнуто домовленості, що Замовник здійснює оплату в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок Виконавця у розмірі та у строки передбачені в рахунках та/або специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору (пункт 3.1 договору №45 від 21.08.2018).

Пунктами 3.2-3.4 договору №45 від 21.08.2018 передбачено, що надання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, в якому проводиться опис наданих послуг за звітний місяць та їх вартість і який підписується повноважними представниками сторін протягом 5 робочих днів після фактичного надання послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг складається Виконавцем щомісячно до 1-го числа наступного місяця або після виконання відповідного завдання Замовника та негайно передається останньому для підписання. Підписання акта приймання-передачі наданих послуг Замовником є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

На виконання договору №45 від 21.08.2018 сторони підписали специфікацію №1 від 21.08.2018, в якій узгодили, що Виконавець зобов`язується надати, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити, зокрема, консультаційні послуги з підготовки технічної документації торгової марки "ThermoSolid", а саме: реєстрацію торгової марки "ThermoSolid" (прискорений варіант), сертифікацію "СЕ" (4 види сухих сумішей), отримання сертифікатів горючості (4 види сухих сумішей), випробування розвитку бактеріальних грибків в сумішах (4 види сухих сумішей), екологічну сертифікацію продукції за схемою згідно ISO 14024 та отримання штрих-кодування (4 види сухих сумішей). Загальна вартість вищезазначених послуг відповідно до вказаної специфікації склала 494010 грн, які повинні бути сплачені відповідачу у строк до 23.08.2018.

Отже, у зазначеній специфікації №1 від 21.08.2018, яка є невід`ємною частиною договору №45 від 21.08.2018, сторони передбачили порядок розрахунків за надані послуги, а саме: розрахунок позивачем на умовах попередньої оплати шляхом сплати 100% вартості наданих за вказаним договором послуг.

23.08.2018, тобто в межах узгодженого сторонами у специфікації №1 від 21.08.2018 строку, зазначена сума коштів була перерахована позивачем на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо", про що свідчить копія платіжного доручення №393 від 23.08.2018.

25.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" без зауважень підписано акт наданих послуг №226, відповідно до якого Виконавець надав Замовнику консультаційні та інформаційно-технічні послуги з підготовки технічної документації торгової марки "ThermoSolid" за договором №45 від 21.08.2018, загальна вартість яких з урахуванням ПДВ склала 364245 грн.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що вартість фактично наданих відповідачем послуг за договором №45 від 21.08.2018 є на 129765 грн меншою (494010 грн - 364245 грн = 129765 грн), ніж вартість вказаних послуг, яка була передбачена сторонами у специфікації №1 від 21.08.2018.

Крім того, 26.02.2019 сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків за договором №45 від 21.08.2018, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.02.2019 становить 129765 грн.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Бочаров проти України" наголошує на тому, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд апеляційної інстанції вбачає, що у матеріалах справи відсутні і скаржником до місцевого господарського суду не подано жодного доказу на підтвердження наявності правових підстав для неповернення позивачу частини суми попередньої оплати, що перевищує вартість послуг, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" за договором №45 від 21.08.2018.

Водночас колегією суддів враховується наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" та "Федоренко проти України" зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме: в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, узгоджене сторонами зменшення вартості послуг за укладеним між ними договором надає позивачу право на "законне очікування" того, що йому буде повернута частина коштів попередньої оплати, яка не була включена до загальної вартості фактично наданих за цим договором послуг. Неповернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії" (пункт 74), "Пономарьов проти України" (пункт 43) та "Агрокомплекс проти України" (пункт 166).

За таких обставин, враховуючи наведені норми права, узгоджені сторонами умови договору №45 від 21.08.2018, наявність у матеріалах справи доказів проведення позивачем повної попередньої оплати вартості послуг за вказаним договором та подальшого зменшення вартості фактично наданих за цим договором послуг, з огляду на відсутність у відповідача правових підстав для неповернення позивачу частини суми попередньої оплати, що перевищує вартість послуг, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" за договором №45 від 21.08.2018, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи позивача про припинення (розірвання) договору №45 від 21.08.2018, як і твердження відповідача про протилежне, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, оскільки, як слушно зазначив місцевий господарський суд, реалізація позивачем права на повернення коштів попередньої оплати не ставиться в залежність від факту припинення між сторонами договірних відносин шляхом розірвання вищезазначеного договору.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 20.08.2019 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 у справі №916/1231/19 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.12.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук