УХВАЛА

м. Київ

23.12.2019Справа № 910/18032/19

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" в особі голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" ОСОБА_2

про визнання недійсними рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" в особі голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт", яке оформлене протоколом №1 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 55 ГК України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Таким чином, для існування корпоративних прав, необхідна одночасна наявність таких умов:

1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації;

2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією;

3) особа має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Тому, правильне визначення підвідомчості цієї справи також залежить від установлення наявності або відсутності корпоративних відносин між учасниками справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання й використання спільного майна.

Відповідно ч. 2, 6 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ОСББ створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. ОСББ є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Частиною 7 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Отже, співвласники багатоквартирного будинку не є носіями корпоративних прав, а відносини між співвласниками багатоквартирного будинку та ОСББ не вважаються корпоративними.

Отже, оскільки, ОСББ є неприбутковою організацією, не має на меті отримання прибутку, тому в учасників ОСББ не виникають корпоративні права, а відносини між співвласниками та ОСББ не вважаються корпоративними, тобто ОСББ не є суб`єктом корпоративного права і з огляду на положення ст. 20 ГПК не належить до юрисдикції господарських судів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2018 у справі №925/1321/16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №№203/5827/16-а (2-а/0203/13/2017) (адміністративне провадження №К/9901/53829/18).

З огляду на викладене, суд вважає, що спір між ОСОБА_1 та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З урахуванням наведеного вище, суд роз`яснює заявнику, що вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ мають розглядатися в порядку цивільного судочинства по суб`єктному складу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

З урахуванням наведеного позивач має право на повернення з Державного бюджету України судового збору, сплаченого за подання до суду даної позовної заяви, у випадку звернення із відповідним клопотанням про повернення судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 20, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі.

2. Позовні матеріали повернути заявнику.

Додаток: позовна заява вих. №б/н, б/д з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 23.12.2019.

Суддя О.В. Гулевець