СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" грудня 2019 р. Справа № 905/2964/17

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ (вх. № 3841 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 12.11.2019 по справі № 905/2964/17 (суддя Величко Н.В.; повний текст рішення підписано 21.11.2019)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ ()

до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ ()

про стягнення 273.989,55 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ про стягнення боргу у загальній сумі 125.145.521,07 грн., в тому числі: основного боргу у сумі 80.473.059,38 грн., пені - 17.642.638,72 грн., 3% річних - 4.421.201,70 грн., інфляційних втрат - 22.608.621,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13-384-ВТВ від 24.01.2013р. (за поставками березня, травня-вересня, листопада-грудня 2015 року) в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, факт несвоєчасної оплати поставок жовтня-листопада 2014 року, заборгованість за якими стягнута рішенням Господарського суду Донецької області від 24.11.2015 по справі №905/1228/15, став підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за цими зобов`язаннями у періоди, які не були предметом розгляду у вказаній справі.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.04.2018 по справі № 905/2964/17, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» основний борг - 33.114.769,54 грн., пеню - 10.040.893,14 грн., 3% річних - 2.585.122,58 грн., інфляційні нарахування - 12.920.959,37 грн., а також судовий збір в сумі 187.011,16 грн. Відстрочено виконання рішення від 02.04.2018 Господарського суду Донецької області по справі №905/2964/17 на 1 місяць з дня ухвалення такого рішення. Провадження по справі в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ суми основного боргу у розмірі 38.853.293,96 грн. закрито. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено, рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 у справі №905/2964/17 скасовано в частині відмови у стягненні 3% річних в сумі 94.027,73 грн. за період з 11.12.2015 по 11.02.2016 та 179.961,82 грн. інфляційних за період з 01.12.2015 по 31.01.2016 за зобов`язаннями листопада 2014 року. Справу №905/2964/17 у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 23.08.2019 справу прийнято до провадження Господарського суду Донецької області.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.10.2019, зокрема, змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» () на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ().

12.11.2019 Господарський суд Донецької області ухвалив рішення у справі № 905/2964/17, яким задовольнив позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ про стягнення з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ 3% річних в сумі 94.027,73 грн. за період з 11.12.2015 по 11.02.2016 та 179.961,82 грн. інфляційних за період з 01.12.2015 по 31.01.2016 за зобов`язаннями листопада 2014 року за договором купівлі-продажу природного газу №13-384-ВТВ від 24.01.2013. Даним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 3% річних в сумі 94.027,73 грн., інфляційні - 179.961,82 грн., відшкодування судового збору у розмірі 525,44 грн. за наслідками нового розгляду справи судом першої інстанції та 6164,78 грн. - за наслідками касаційного перегляду.

Відповідач із даним рішенням не згоден в частині стягнутих сум інфляційних та річних, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом першої інстанції під час вирішення справи не здійснено повне з`ясування обставин та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для часткового скасування оскаржуваного рішення.

На спростування розрахунку позивача, який був прийнятий судом першої інстанції, як правильний, відповідач наводить в апеляційній скарзі власний розрахунок, та вважає, що з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підлягають стягненню лише 93.911,96 грн. інфляційних втрат та 29.793,00 грн. 3% річних.

Разом із цим, відповідач, посилаючись на подання ним апеляційної скарги протягом 20-ти днів з моменту отримання оскаржуваного рішення, а саме 26.11.2019, що підтверджується копією рішення суду першої інстанції у даній справі з відбитком штемпеля реєстрації вхідної кореспонденції його підприємства та копією конверту із трек-номером 036, просить поновити строк на апеляційне оскарження згідно частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Також відповідач заявляє клопотання (вх. № 12004 від 20.12.2019) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 12.11.2019 по справі № 905/2964/17 до ухвалення Східним апеляційним господарським судом остаточного рішення за даною скаргою.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Донецької області від 12.11.2019 по справі № 905/2964/17 підписане 21.11.2019, отримане відповідачем 26.11.2019, а апеляційна скарга подана відповідачем 16.12.2019, тобто протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного тексту рішення, тому відповідач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження згідно частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із цим, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга відповідача не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов`язок щодо надання до апеляційної скарги, зокрема, доказів сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 зазначеного Закону, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, що складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Однак скаржником всупереч приписам пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, сума якого, у відповідності до Закону України «Про судовий збір» становить 3381,41 грн., виходячи із оспорюваної відповідачем суми 150284,59 грн., з яких: відповідач не згоден із стягненням 64234,73 грн. 3% річних та 86049,86 грн. інфляційних втрат.

Водночас, відповідач просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, посилаючись на неможливість сплатити судовий збір станом на момент подання апеляційної скарги через дію обставин непереборної сили (втрату керування майновими комплексами 7 структурних підрозділів, місцезнаходження яких зареєстроване на території, непідконтрольній Україні; призупинення господарської діяльності деяких структурних підрозділів відповідача на час проведення АТО; здійснення підприємством діяльності під впливом форс-мажорних обставин; значне зменшення фактичних обсягів розподілу і постачання природного газу у порівнянні із запланованими обсягами та відповідне зменшення тарифного доходу від основної діяльності підприємства внаслідок проведення бойових дій; зміну місцезнаходження з м. Донецьк на м. Краматорськ; постійне знищення та пошкодження газопроводів у період дії АТО та ООС, які знаходяться на балансі і використовуються у діяльності відповідача для транспортування та розподілу газу; тощо...) та тяжкий матеріальний (фінансовий) стан підприємства, що підтверджується звітами про фінансовий стан.

Розглянувши вказане клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас слід зазначити, що цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Однак із матеріалів справи не вбачається визначених зазначеною статтею умов, за яких суду надано право відстрочити відповідачу сплату судового збору в даному випадку. Також скаржником не доведено, що він підпадає під умови, визначені вищезазначеною нормою Закону та належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо можливості надання відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність передбачених чинним законодавством умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому обставини, на які посилається скаржник, не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Слід зауважити, що господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з частиною шостою статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку частини першої статті 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача оформлена з порушенням пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду,-

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ (вх. № 3841 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 12.11.2019 по справі № 905/2964/17 залишити без руху.

2.Публічному акціонерному товариству «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

-докази сплати судового збору в розмірі 3381,41 грн. за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/).

3.Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 26.12.2019.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова