ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року Справа № 904/2146/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів: Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л.

секретар судового засідання Грачов А. С.

за участю представників сторін:

від позивача: Присяжнюк Д. В., довіреність №69/19 від 27.03.2019, адвокат;

від відповідача: Петровський Д. О., ордер серії МК №143922 від 27.11.2019, адвокат; Кот Т.П., керівник;

треті особи -1,2 - представники не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/2146/19 (суддя Колісник І.І., повне рішення складено 23.09.2019)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

до Управління каналів річки Інгулець, м. Снігурівка Миколаївської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне агентство водних ресурсів України, м. Київ

про укладання договору №702 від 22.04.2019 року на подачу води

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позовних вимог та рішення суду.

1.1. У травні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Суха Балка" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління каналів річки Інгулець (надалі відповідач) та просило суд Договір №702 від 22.04.2019 року на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році вважати укладеним з урахуванням редакції пунктів договору, запропонованих в протоколі розбіжностей, а саме:

п.1.1. Договору викласти в наступній редакції: «п.1.1. Постачальник зобов`язується витратою 11,0 м3/сек подати, а замовник сплатити затрати по постачанню технічної води для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019р. Постачання технічної води для виконання промивки р. Інгулець та розбавлення зворотних вод під час їх скиду у міжвегетаційний період 2019-2020 років здійснюється у загальному обсязі 12 000 000 м3, що складається з:

подачі 5 928 000 м3 напірної води по каналу «Дніпро-Інгулець» для промивки;

подачі 6 072 000 м3 напірної води по каналу «Дніпро-Інгулець» для розбавлення».

п.1.2. Договору викласти в наступній редакції: «п.1.2. Обсяги технічної води, необхідні для виконання Регламенту промивки р. Інгулець у 2019р., вказані в Додатках 1,2, які є невід`ємною частиною Договору».

п. 2.2. Договору викласти в наступній редакції: «п.2.2. Вартість та умови оплати послуг з подачі технічної води для виконання промивки р. Інгулець та розбавлення зворотних вод під час їх скиду у міжвегетаційний період 2019-2020 років розраховується і зазначається в Додатках 1,2, які є невід`ємною частиною Договору».

Додаток №1 до договору викласти у новій редакції, що додається (Додаток №1 до цього протоколу розбіжностей).

Додаток №2 до договору викласти у новій редакції, що додається (Додаток №1 до цього протоколу розбіжностей).

Додаток №3 до договору виключити.

Додаток №1 до Протоколу розбіжностей, Додаток №1 до договору №702 від 22.04.2019р.

«Постачання технічної води для виконання промивки р. Інгулець:

1.Термін подачі технічної води 2019р.

2.Об`єм технічної води за означений період 5 928 000 куб.м.

3. Вартість подачі 1 куб.м технічної води без ПДВ 0,794 грн/куб.м, з ПДВ 0,9528 грн/куб.м. Загальна вартість послуг складає: без ПДВ 4706832,00 грн, ПДВ 941366,40 грн, всього 5 648 198,40 грн.

4. Умови оплати: попередньо в розмірі 30% вартості, вказаної в п. 3 Додатку 1, на підставі рахунку постачальника; подальші розрахунки здійснюються згідно актів виконаних робіт; замовник з моменту отримання акту виконаних робіт зобов`язаний протягом 3 робочих днів підписати акт або надати мотивовану відмову від підписання акту; оплата робіт здійснюється замовником після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт протягом 5 календарних днів».

Додаток №2 до Протоколу розбіжностей, Додаток №2 до договору №702 від 22.04.2019р.

«Постачання технічної води для розбавлення зворотних вод під час їх скиду у міжвегетаційний період 2019-2010 років:

1.Термін подачі технічної води 2019р.

2.Об`єм технічної води за означений період 6 072 000 куб.м.

3. Вартість подачі 1 куб.м технічної води без ПДВ 0,794 грн/куб.м, з ПДВ 0,9528 грн/куб.м. Загальна вартість послуг складає: без ПДВ 4 821 168 грн, ПДВ 964 233,60 грн, всього 5 785 401,60 грн.

4. Умови оплати: попередньо в розмірі 30% вартості, вказаної в п. 3 Додатку 2, на підставі рахунку постачальника; подальші розрахунки здійснюються згідно актів виконаних робіт; замовник з моменту отримання акту виконаних робіт зобов`язаний протягом 3 робочих днів підписати акт або надати мотивовану відмову від підписання акту; оплата робіт здійснюється замовником після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт протягом 5 календарних днів».

1.2. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у запропонованому відповідачем проекті договору на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивки р. Інгулець у 2019 році та розбавлення надлишків зворотних вод під час їх скиду у міжвегетаційний період 2019-2020р.р. було вказано нічим не обгрунтований дольовий обсяг постачання води 21 720 тис. куб.м пропорційно від загального обсягу 181,0 ку.м для промивки русла за ціною 0,9528 грн. Запропонований позивачем протокол розбіжностей відповідач не підписав, в запропонованому протоколі врегулювання розбіжностей лише частково прийняв пропозицію позивача щодо зменшення обсягів води. Посилаючись на ст. 181 ГК України та те, що відповідача фактично визнано монополістом з надання послуг з подачі води в Карачунівське водосховище, вважає вказані розбіжності повинні бути врегульовані в судовому порядку.

1.3. Ухвалою суду від 28.05.2019 було відкрито провадження у справі, ухвалою від 17.07.2019 залучено до участі у справі третіх осіб - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (надаалі третя особа-1) та Державне агентство водних ресурсів України (надалі третя особа-2).

1.4. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що визначив умови договору на підставі затверджених Регламентів, частково погодився з пропозицією позивача щодо зменшення обсягів води, втім останній не погодився на запропоноване ним врегулювання розбіжностей; вважає, що запропонована вартість його послуг є економічно обгрунтованою та зазначає, що в зв`язку з відмовою позивача врегулювати розбіжності договір є таким, що не відбувся, оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо таких його істотних умов, як обсяги та ціна.

Третя особа-2 надала пояснення, в яких погоджувалася з позицією відповідача та просила в позові відмовити.

1.5. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/2146/19 (суддя Колісник І.І.) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що спірний договір не являється обов`язковим для сторін в силу закону, позивачем не доведено монопольне становище відповідача на відповідному ринку товарів (послуг), що виключає укладення такого договору в судовому порядку.

2. Доводи апеляційної скарги і відзиву.

2.1. Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття його з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд порушив принцип верховенства права, виходив виключно з того, що позивачем не доведено очевидні обставини про монопольне становище відповідача;

- суд встановив, що канал «Дніпро-Інгулець» знаходиться на балансі відповідача і ніяка більше особа надати послугу щодо подачі води по цьому каналу не може, але зробив висновок про безпідставність вимог позивача та неукладеність договору;

- суд не взяв до уваги Розпорядження Кабінету Міністрів України №1096-р від 27.12.2018 та не звернув уваги на те, що за даних умов для виконання цього розпорядження позивач міг укласти договір виключно з відповідачем;

- суд не надав належної оцінки доводам позивача щодо обгрунтованості розрахунку обсягів води та вартості послуг та невідповідності запропонованих відповідачем умов Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агенства водних ресурсів України від 25.12.2013 за №544/1561/1130;

- суд формально підійшов до вирішення спору, не взяв до уваги, що відповідач здійснив подачу води, а позивач її оплату на суму біля 12 мільйонів гривень.

2.2. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її доводів заперечує, посилаючись на таке: суд може розглянути справу щодо врегулювання розбіжностей при укладанні договору виключно за умов, визначених ч. 7 ст. 181 ГК України; позивач не довів наявність таких умов та помилково стверджує, що відповідач є монополістом на даному ринку послуг, тому вказаний договір не може бути укладено в судовому порядку. Названі позивачем документи носять лише рекомендаційний характер щодо укладання договору між сторонами, а Регламент промивання русла річки є обов`язковим лише для позивача. Вказує, що сторонами недосягнено згоди з усіх істотних умов, тому договір між сторонами не відбувся, а запропонована ним ціна послуг є обгрунтованою та її розрахунок відповідає нормативно-правовим документам в цій сфері.

2.3. Від третьої особи-2 надійшли письвові пояснення, в яких зазначається про механізм скидання надлишків зворотних вод та ліквідації наслідків такого скидання; вважає, що відповідач не визнаний монополістом на цьому ринку товарів, тому відсутні підстави для укладання договору в примусовому (судовому) порядку, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3. Процедура розгляду справи в апеляційному суді.

3.1. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/2146/19. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 27.11.2019 о 14 год. 00 хв.

3.2. У судових засіданнях 27.11.2019 та 26.12.2019 повноважний представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову. Повноважні представники Відповідача проти апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

3.3. Треті особи явку повноважних представників в судові засідання 27.11.2019 та 26.12.2019 не забезпечили, причин неявки не повідомили, не зважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

3.4. В судовому засіданні було оголошено перерву до 16.12.2019. В зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії судді Кузнецової І.Л. судове засідання 16.12.2019 не відбулося та ухвалою від 19.12.2019 призначене на 26.12.2019.

3.5. За наслідками розгляду справи в судовому засіданні 26.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4. Встановлені судом обставини справи.

4.1. Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами, Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1096-р від 27.12.2018 «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець» з метою запобігання виникненню аварійної ситуації на гідротехнічних спорудах Криворізького басейну дозволено до 01.03.2019 скидання із ставка - накопичувача надлишків зворотних вод у р. Інгулець згідно з індивідуальним регламентом періодичного скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в міжвегетаційний період 2018-2019 років (а.с. 37 т. 1).

У п.2 цього Розпорядження Державному агентству водних ресурсів доручено розробити та затвердити на підставі гідрологічного прогнозу щодо весняної повені у 2019 році в басейні р. Інгулець регламент промивання русла і екологічного оздоровлення зазначеної річки з визначенням відповідальності за його виконання.

Відповідно до пункту 3 цього Розпорядження на Міністерство економічного розвитку і торгівлі покладено в установленому порядку обов`язок забезпечити взаємодію з гірничорудними підприємствами згідно з додатком щодо здійснення ними заходів з розроблення регламентів, зазначених у пунктах 1 і 2 цього Розпорядження, а також робіт з розбавлення зворотних вод під час їх скидання та з промивання русла р. Інгулець за рахунок власних коштів залежно від фактичного обсягу скидання.

Додатком до зазначеного Розпорядження до переліку гірничорудних підприємств, які здійснюють заходи з розроблення регламентів скиду надлишків зворотних вод та промивання русла і екологічного оздоровлення р. Інгулець, а також робіт з розбавлення зворотних вод під час їх скидання та з промивання русла зазначеної річки за рахунок власних коштів залежно від фактичного обсягу скидання, серед інших віднесено також і Приватне акціонерне товариство "Суха Балка".

4.2. Державним агентством водних ресурсів України було затверджено Регламент промивання русла та екологічного оздоровлення річки Інгулець у 2019 році (а.с. 38 т. 1), у п. 3 якого доручено Міністерству економічного розвитку і торгівлі України забезпечити взаємодію з гірничорудними підприємствами згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1096-р від 27.12.2018 щодо здійснення ними робіт з промивання русла р. Інгулець за рахунок власних коштів залежно від фактичного обсягу скидання.

4.3. Управління каналів річки Інгулець (як постачальник) листом від 01.04.2019 за №01/146 направив на адресу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" (як замовника) проект договору №702 від 22.04.2019 на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році (надалі - проект договору).

4.4. У проекті договору були запропоновані умови постачання води, зокрема відповідно до спірного пункту 1.1 проекту договору постачальник зобов`язується витратою 11,0 м3/сек подати, а замовник сплатити затрати з постачання технічної води для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році. Постачання технічної води для виконання промивки р. Інгулець поділено на 3 етапи:

1 етап - подача 5 928 000 куб.м; 2 етап - подача 6 072 000 куб.м; 3 етап - подача 9 720 000 куб.м.

Згідно з пунктом 1.2 проекту договору обсяги технічної води, необхідні для виконання Регламенту промивки р. Інгулець у 2019 році, вказані в Додатках №№ 1, 2, 3, які є невід`ємною частиною договору.

Вартість та умови оплати послуг з подачі технічної води розраховуються для кожного етапу постачання технічної води для виконання промивки р. Інгулець і зазначаються в Додатках №№ 1,2,3, які є невід`ємною частиною договору (п. 2.2 проекту договору), відповідно до яких зазначена ціна з ПДВ 1,086 грн/куб. м та 0,6318 грн/куб.м.

4.5. Цей проект договору позивач отримав 10.04.2019, не погодився із запропонованими умовами пунктів 1.1, 1.2, 2.2, підписав з протоколом розбіжностей та направив відповідачу листом №63.5/809 від 22.04.2019, який відповідач отримав 23.04.2019 (а.с. 30 т. 1).

У протоколі розбіжностей пункти 1.1, 1.2, 2.2 договору та додатки виклав у вище наведеній редакції. Також позивач виклав у новій редакції Додатки №№ 1, 2, а Додаток 3 до проекту договору пропонував виключити.

Додатки №№ 1, 2, 3 до проекту договору передбачають: терміни подачі технічної води, об`єми технічної води, вартість подачі 1 куб. м технічної води,умови оплати, загальну вартість послуг з постачання технічної води для виконання промивки р. Інгулець у 1-й, 2-й та 3-й етапи відповідно.

4.6. Відповідач частково погодився з протоколом розбіжностей та 26.04.2019 склав протокол урегулювання розбіжностей, за змістом якого він погодився з редакцією пунктів 1.2, 2.2 проекту договору, а пункт 1.1 виклав у наступній редакції:

« 1.1. Постачальник зобов`язується витратою 11,0 м3/сек подати, а замовник сплатити затрати по постачанню технічної води для виконання Регламенту промивання р. Інгулець у 2019р. Постачання технічної води для виконання промивки р. Інгулець та розбавлення зворотних вод під час їх скиду у міжвегетаційний період 2019-2020 років здійснюється у загальному обсязі 12 000 000 м3, що складається з:

подачі 5 928 000 м3 напірної води по каналу «Дніпро-Інгулець» для промивки; подачі 6 072 000 м3 напірної води по каналу «Дніпро-Інгулець» для розбавлення. Сторони дійшли згоди, що додатковий об`єм подачі та призначення води у розмірі 9720 тис. м3 будуть узгоджені сторонами шляхом укладання додаткових угод до цього договору».

А Додатки №№1, 2 до проекту договору відповідач пропонував залишити в його редакції (а.с. 35-36 т.1).

4.7. Вказані розбіжності сторонами врегульовані не були, позивач вважає, що договір №702 від 22.04.2019 на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання Регламенту промивання річки Інгулець у 2019 році є укладеним з урахуванням його протоколу розбіжностей з огляду на положення частини сьомої статті 181 Господарського кодексу України, та посилаючись на те, що відповідач з цим не погоджується, звернувся до суду з позовом про врегулювання цих розбіжностей та прийняття їх в його редакції, що і є предметом позову.

5. Застосоване законодавство та оцінка аргументів сторін і висновків суду першої інстанції .

5.1. Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

5.2. Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (п.3 ч.1 ст. 3, ст. 6, 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 11, 626 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

5.3. Порядок укладання господарських договорів визначено у ст. 180 Господарського кодексу України, відповідно до частин 2 та 3 якої договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

5.4. Як вбачається з вище встановлених судом обставин справи сторони не досягли згоди щодо предмету договору обсягів постачання води та ціни.

У частині першій статті 187 Господарського кодексу України визначено вичерпний перелік підстав, при наявності яких договір може бути укладено в судовому (примусовому) порядку, а саме за рішенням суду розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

5.5. Вказане стосується і врегулювання розбіжностей між сторонами при укладенні договору та згідно ч. 7 статті 181 цього Кодексу якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. Аналогічні положення містить ч. 2 статті 649 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Тобто, суд може врегулювати розбіжності при укладенні договору тільки у визначених вказаними нормами випадках.

5.6. Як на підставу врегулювання судом спірних розбіжностей між сторонами позивач посилається на обов`язковість договору для сторін та те, що відповідач є монополістом на даному ринку послуг та він не може укласти такий договір ні з якою іншою особою. При цьому, позивач вважає, що така обов`язковість договору встановлена Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1096-р від 27.12.2018 «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець» та Регламентом промивання русла та екологічного оздоровлення річки Інгулець у 2019 році .

5.7. Аналіз цих документів свідчить про те, що ними визначені саме технічні питання щодо скидання надлишків звортніх вод в р. Інгулець, визначено відповідальних осіб, втім про правові відносини, зокрема, щодо порядку укладання договорів та обов`язковість їх укладання в них не йдеться.

Тому доводи апелянта про встановлення цими нормативними актами обов`язковості укладання договору з відповідачем не відповідають змісту цих документів.

5.8. Суд першої інстанції також прийшов до правомірного висновку щодо відсутності доказів монопольного становища відповідача на відповідному ринку послуг з огляду на таке. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

За змістом статті 3 цього Закону одним із основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, окрім іншого, контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій.

Статтею 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції передбачено, що суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» проведення дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку з прийняттям відповідних рішень (розпоряджень) відноситься до виключної компетенції постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України.

5.9. Відтак, саме рішенням органів Антимонопольного комітету України може бути визначено господарюючого суб`єкта таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товарів (послуг). Позивач не надав доказів наявності такого рішення органів Антимонопольного комітету України.

Посилання апелянта на очевидні обставини про монопольне становище відповідача; що канал «Дніпро-Інгулець» знаходиться на балансі відповідача і ніяка більше особа надати послугу щодо подачі води по цьому каналу не може, тому він не повинен надавати докази цього, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Не потребують доказування тільки ті обставини, які визнаються сторонами, або визнані судом загальновідомими.

Разом з тим, відповідач не визнав обставину свого монопольного становища на даному ринку послуг, вказана обставина не є загальновідомою, оскільки відповідача не внесено до реєстрів підприємств, що займають монопольне становище, тому вказана обставина потребує доведення в установленому законом порядку, та доказом цього може бути тільки рішення органів Антимонопольного комітету України.

Наведені вище норми Господарського та Цивільного кодексу України не містять такої підстави для укладення договорів в судовому порядку, як знаходження майна на балансі і неможливість іншої особи надати таку послугу.

5.10. За встановлених апеляційним судом обставин справи та наведених положень чинного законодавства колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для врегулювання розбіжностей, що виникли між сторонами при укладенні договору №702 від 22.04.2019 року на подачу води по каналу Дніпро-Інгулець для виконання регламенту промивання р. Інгулець у 2019 році, в судовому порядку та як наслідок відмови у позові.

5.11. Відповідно до частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України, тому посилання апелянта, що суд повинен був взяти до уваги факт надання та оплати послуг не відповідають вище наведененим нормам ГК України.

Доводи апелянта про те, що суд не надав оцінки невідповідності запропонованих відповідачем умов договору щодо ціни Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агенства водних ресурсів України від 25.12.2013 за №544/1561/1130, апеляційним судом також відхиляються. Оскільки, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку щодо неможливості укладання такого договору в судовому порядку, тому у нього були відсутні підстави вдаватися до аналізу запропонованих сторонами умов договору, зокрема, і щодо правильності встановлення ціни договору.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

6.1. Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

6.2. З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його зміни чи скасування, в зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

7. Судові витрати.

7.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/2146/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/2146/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Приватне акціонерне товариство "Суха Балка".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 27 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова