РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2019Справа № 910/10573/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Лебович А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" (02091, м. Київ, Харківське шосе, буд. 172-Б, офіс 208/2; )

До Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківчького, буд. 45; )

Про визнання протиправним та скасування Розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к

За участі представників учасників справи:

Від позивача: Кубарєва Ю. О. (ордер серія КВ № 419762 від 01.10.2019);

Від відповідача: Тацишина О. П. (довіреність № 60-03/18д від 12.112019).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" (далі-позивач) звернулося з позовом до адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування Розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к є незаконним та необґрунтованим, з огляду на відсутність підстав для початку розгляду справи Антимонопольним комітетом України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. У зв`язку з цим, позивач просить визнати протиправним та скасувати Розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к. Крім того позивач просить стягнути з Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 залишено позовну заяву без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали шляхом: надання належних доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 20.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

21.08.2019 від позивача надійшла заява на усунення недоліків, якою останній усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 13.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначене на 26.09.2019.

17.09.2019 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 26.09.2019 суд протокольно ухвалив задовольнити усне клопотання позивача про надання часу для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, продовжити позивачу строк для подання відповіді на відзив до 18.10.2019, встановив відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив - до 08.11.2019. Також суд на місці ухвалив, за власною ініціативою, продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 12.11.2019.

07.10.2019 через відділ канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

16.10.2019 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про виправлення помилки в заяві по суті.

23.10.2019 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 12.11.2019 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 10.12.2019.

В судове засідання 10.12.2019 сторони прибули та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучені до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення сторін надані впродовж розгляду справи, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Як підтверджено матеріалами справи, 17.07.2019 Адміністративна колегія Київського обласного територіального відділення постановила розпорядження № 60/73-рп/к19 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

Підставою постановлення зазначеного розпорядження, як вбачається із його тексту, стало не надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельтабудгруп» інформації на вимогу Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.06.2019 № 60-02/3340 «Про надання інформації».

Як зазначено в оскаржуваному розпорядженні, Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) на виконання доручення Антимонопольного комітету України від 05.06.2019 № 13-02/564 (вх. № 60-01/146К від 06.06.2019) та з метою виконання завдань, покладених на Відділення Законом України «Про Антимонопольний комітет України», здійснюється державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та контроль щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних (публічних) закупівель, зокрема під час участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельтабудгруп», ідентифікаційний код юридичної особи у тендерній процедурі закупівлі «Капітальний ремонт обладнання міського крематорію на вул. Байкова. 16, Голосіївський район (ДК 021:2015:45000000-7 Будівельні роботи)», яка проводилась Комунальним підприємством «Київський Крематорій», ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» - UA-2018-10-02-000249-b.

Враховуючи наведене на адресу ТОВ «Дельтабудгруп» було направлено Вимогу голови Відділення від 10.06.2019 № 60-02/3340 про надання інформації (далі - Вимога).

Відповідно до пошукової форми поштових відправлень, яка розміщена на веб-порталі Акціонерного товариства «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati- forma-poshuku), Вимога (штрихкодовий ідентифікатор 812) була вручена особисто 18.06.2019.

Згідно з Вимогою, ТОВ «Дельтабудгруп» повинно було надати до Відділення інформацію та належним чином завірені копії документів протягом 25 календарних днів з дня її отримання, тобто до 15.07.2019.

ТОВ «Дельтабудгруп» листом від 03.07.2019 № 07/4 (вх. № 60-01/2515 від 08.07.2019) повідомило, Відділення, що вважає вказану вимогу - незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена із перевищенням наданих законом повноважень щодо витребування інформації.

При цьому, станом на 16.07.2019 інформацію на Вимогу голови Відділення ТОВ «Дельтабудгруп» не подало.

Оскільки дії ТОВ «Дельтабудгруп» у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 10.06.2019 № 60-02/3340 у встановлений ним строк, містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відповідачем і було постановлене розпочати розгляд справи за ознаками вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 68/60/73-рп/к.19.

Підставами позову є обставини прийняття розпорядження з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

II. Предмет позову

Предметом позову у справі є вимоги позивача до відповідача про визнання протиправним та скасування Розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к.

III. Доводи позивача у справі.

Так, згідно з доводами позивача викладеними в позовній заяві:

(1) відсутність підстав для направлення позивачу вимоги про надання інформації, адже реалізація права відповідача на витребування інформації має бути обумовлена настанням певних передбачених законом обставин;

(2) правомірність вимоги голови Відділення від 10.06.2019 № 60-02/3340 оскаржується позивачем в Окружному адміністративному суді міста Києва (справа № 640/12295/19 розглядається в письмовому провадженні);

(3) оскаржуване розпорядження постановлено відповідачем передчасно, адже на думку позивача, граничний термін надання позивачем до Відділення інформації з урахуванням строку пересилання є 18.07.2019.

IV. Заперечення відповідача у справі.

Відповідач проти доводів позивача та задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження відповідач діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом та що прийняте ним розпорядження не порушує прав позивача.

Зокрема, у своєму відзиві відповідач наводить наступні доводи проти задоволення позовних вимог:

(1) законодавчі обмеження щодо підстав витребування Відділенням необхідної йому інформації відсутні, що підтверджується правовою позицією Верховного суду України, викладеною в його постанові від 14.08.2012 зі справи № 08/03/26/64/2011 та інших;

(2) чинне законодавство не визначає певної форми витребування інформації, її кількість, форму тощо;

(3) вимоги органу Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання у строки визначені в них, і за невиконання таких вимог законодавством передбачена відповідальність;

(4) законність повноважень Відділення на витребування інформації з метою проведення дослідження процедур закупівлі підтверджується судовою практикою у постановах касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 справа № 910/2370/17, від 17.04.2018 справа № 917/637/17, тощо;

(5) повідомлення позивачем відповідача про оскарження правомірності вимоги не відмінює обов`язку позивача надати запитувану інформацію, у визначений строк, і е означає виконання позивачем відповідного обов`язку;

(6) граничний строк виконання обов`язку розрахований Відділенням у відповідності до чинного законодавства;

(7) оскаржуване розпорядження прийняте відповідачем в межах повноважень, наданих йому, відповідно до чинного законодавства та не покладає на позивача ніяких зобов`язань чи заборон, не обмежує ніяким чином його прав та інтересів та не перешкоджає здійсненню його діяльності;

(8) оскаржуване розпорядження не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не порушує права позивача.

VI. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання протиправним та скасування Розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Щодо тверджень позивача, що направлення вимоги про надання інформації Комітетом було здійснено неправомірно, з порушенням конституційних принципів діяльності державних органів та здійснення підприємницької діяльності суб`єктами господарювання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:

1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;

3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції;

4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;

5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель;

6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом. Територіальне відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення. Голова територіального відділення та його заступник призначаються та звільняються Головою Антимонопольного комітету України. Заступник голови територіального відділення призначається та звільняється Головою Комітету за поданням голови територіального відділення. Територіальне відділення Антимонопольного комітету України підконтрольне та підзвітне Антимонопольному комітету України.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України 23.02.2001 N 32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2001 року за N 291/5482 (зі змінами) (надалі - Положення), територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі - відділення) є органом у системі органів Антимонопольного комітету України (надалі - Комітет), утвореним для реалізації завдань, покладених на Комітет Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пункту 2 Положення основним завданням відділення є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за узгодженими діями суб`єктів господарювання та регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

Відповідно до пункту 3 Положення у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції відділення має такі повноваження:

У сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції відділення має зокрема такі повноваження:

- розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом.

У сфері здійснення контролю за узгодженими діями відділення має зокрема такі повноваження: при розгляді заяв і справ про узгоджені дії, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до пункту 8 Положення, голова відділення під час реалізації завдань, покладених на відділення, має такі повноваження:

проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а за дорученням Голови чи органів Комітету - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам;

при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до пункту 5 статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова територіального відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, має такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Таким чином, право органу комітету, голови територіального відділення Комітету запитувати (вимагати) інформацію реалізується у зв`язку з виконанням завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення, зокрема щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції. При цьому, законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи органів Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

При цьому, законність відповідних повноважень у органів Антимонопольного комітету України щодо витребування інформації з метою проведення дослідження процедур закупівлі підтверджується висновками Верховного Суду у постановах від 13.03.2018 у справі № 910/2370/17, від 17.04.2018 у справі № 917/637/17.

Отже, повноваження голови відділення, визначені статтею 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та пунктом 8 Положення про територіальне відділення щодо направлення вимог суб`єктам господарювання в інших передбачених законом випадках, надані останньому для організації та забезпечення виконання завдань і функцій, покладених на територіальне відділення та його адміністративні колегії.

Між тим, законодавство про захист економічної конкуренції не ставить у залежність від наявності або відсутності заяви про порушення, прийняття розпорядження, тощо право голови територіального відділення Комітету вимагати у суб`єктів господарювання інформацію, у тому числі з обмеженим доступом.

У свою чергу, законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи органів Комітету мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб, з огляду на що суд доходить висновку, що направлення вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України допускається також поза межами розгляду заяви або справи, або поза межами дослідження ринків, або поза межами реалізацією Антимонопольним комітетом України конкурентної політики.

Таким чином, направлення вимоги голови відділення про надання інформації є законними діями, які слугують засобом контролю та збору відділенням необхідної інформації, з огляду на завдання органів Антимонопольного комітету України та функції із забезпечення діяльності головою роботи відділення.

Щодо оскарження протиправності вимоги Відділення в Окружному адміністративному суду міста Києва (справа № 640/12295/19), то рішення у відповідній справі ще не постановлено, а сам факт наявності відкритого провадження не встановлює преюдиційності для суду.

Одним із порушень законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Таким чином, відділенням, при виконанні покладених на нього Законом України "Про Антимонопольний комітет України" завдань, а саме здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель, здійснюється перевірка дій учасників (не замовників) під час їх участі у процедурі електронних торгів на предмет наявності або відсутності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за: заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Щодо передчасності постановлення оскаржуваного розпорядження суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу.

Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку.

Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця.

У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Останній день строку триває до 24 години, але, коли в цей строк необхідно було вчинити дію в Антимонопольному комітеті України чи його територіальному відділенні, строк закінчується в момент закінчення робочого дня.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення необхідні документи здано на пошту. У разі неотримання документів Антимонопольним комітетом України чи його територіальним відділенням відповідна особа надає належні докази на підтвердження факту направлення таких документів поштою.

Матеріалами справи підтверджено, що Відділенням у вимозі був встановлений строк надання інформації - протягом 25 календарних днів. Вимогу позивач отримав 18.06.2019, що також підтверджено матеріалами справи та не заперечується позивачем. Відповідно початок строку протягом якого позивач був зобов`язаний надати відповідачу інформацію рахується з 19.06.2019, а кінець - 13.07.2019. Проте, оскільки 13.07.2019 є вихідним днем (субота), останнім днем строку вважається 15.07.2019, як і розрахував відповідач.

Щодо посилань позивача на Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, то такі нормативи регулюють обіг поштової кореспонденції, і чинне законодавство не містить жодних положень, які б встановлювали збільшення строків визначених законом на строк обігу поштової кореспонденції.

З огляду на зазначені нормативи відповідач, постановляючи оскаржуване розпорядження 17.07.2019, у випадку направлення позивачем запитуваної інформації в останній день строку - 15.07.2019, дійсно міг не знати про її направлення (не володіти відповідною інформацією). Проте, така обставина не вплинула б та не впливає на правомірність постановленого розпорядження, оскільки, по - перше, позивач не надав суду доказів направлення інформації в останній день строку, по - друге, розпорядженням про порушення справи не вирішується справа по суті, і по - третє, Відділення отримало від позивача 08.07.2019 лист про незаконність вимоги, із якого вбачалася позиція позивача щодо виконання вимоги Відділення.

Крім того, саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

У разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Отже, розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з огляду на приписи зазначених вище статей Закону України «Про захист економічної конкуренції» лише фіксує процесуальне становище сторін у даній справі.

В ст. 47 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зазначено, що у процесі розгляду справи органи Антимонопольного комітету України за поданою суб`єктом господарювання заявою про вжиття заходів для відвернення негативних та непоправних наслідків для суб`єктів господарювання внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції можуть прийняти попереднє рішення про: заборону особі (відповідачу), в діях якої вбачаються ознаки порушення, вчиняти певні дії, в тому числі про блокування цінних паперів; обов`язкове вчинення певних дій, якщо невідкладне вчинення цих дій є необхідним виходячи із законних прав та інтересів інших осіб.

Розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо: справа не підлягає розгляду в Антимонопольному комітеті України, його територіальному відділенні; не встановлено відповідача або його місцезнаходження; відповідача - юридичну особу ліквідовано; вже розглянуто чи розглядається органами Антимонопольного комітету України справа з тих же підстав щодо того самого відповідача; не доведено вчинення порушення; є інші підстави, передбачені законом (ст. 49 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Таким чином, постановлення Відділенням оскаржуваного розпорядження не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

За таких обставин, оскільки при прийнятті оспорюваного розпорядження Відділення діяло у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом, суд приходить висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування Розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку із чим вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши подані докази, які досліджені судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, як не доведених та необгрунтованих.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору та інші витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" (02091, м. Київ, Харківське шосе, буд. 172-Б, офіс 208/2; ідентифікаційний код 38473329) до Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківчького, буд. 45; ідентифікаційний код 21602826) про визнання протиправним та скасування Розпорядження Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2019 № 60/73-рп/к відмовити.

2. Судові витрати позивача покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" (02091, м. Київ, Харківське шосе, буд. 172-Б, офіс 208/2; ідентифікаційний код 38473329).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24.12.2019.

Суддя Г.П. Бондаренко