ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2019 Справа № 905/1839/19 Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.

секретар судового засідання Доннік Н.В.

розглянувши матеріали справи за позовом: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» (87501, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Артема, буд. 134, кв. 59, )про стягнення 26 228,06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» про стягнення 26 228,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наказ начальника управління головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради №22 від 19.05.2015 «Про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр», який не був виконаний у добровільному порядку відповідачем.

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/1839/19 від 02.10.2019 справу прийнято до розгляду за правилами загального провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/1839/19 від 26.11.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача є: 87501, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Артема, буд. 134, кв. 59.

Поштова кореспонденція суду направлялась на вищевказану адресу відповідача та була отримана останнім.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.ст. 165, 202 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив наступне.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, встановлено Законом України «Про рекламу», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 (далі - Правила) та іншими нормативними актами України.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу» (у редакції станом на дату винекнення спірних правовідносин) визначено, що зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про рекламу" визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, на підставі розпорядження міського голови від 24.05.2004 № 628р та №629р, на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» були видані дозволи на розміщення зовнішньої реклами (а.с. 61-77 та а.с. 78-90)

За приписами п. 3 Правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відповідно до п. 23 Правил дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.

Строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл. (п. 29 Правил)

Судом встановлено, що дозволи, були видані відповідачу у 2004 році та, відповідно, припинили строк дії у 2009 році.

Належні та допустимі докази того, що строк дії дозволів був продовжений, в матеріалах справи відсутні.

Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради №95 від 16.03.2011 затверджено Порядок демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполь у новій редакції (далі-Порядок).

За змістом п.п 2.1.1 п. 2.1 Порядку демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами здійснюється, зокрема, у випадку закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами і не продовження строку його дії у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 2.2 Порядку у випадках передбачених п.п 2.1.1.-2.1.2 п.2.1.Порядку, робочий орган (Головне управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради, п. 1.2.8 Порядку) звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунути виявлені порушення.

Приписами п. 2.3. та 2.4. Порядку визначено, що робочий орган звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з письмовим приписом про усунення порушень, вимоги якого мають бути усунені останнім протягом 30 днів з дати отримання припису.

Наказом начальника управління головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради «Про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» № 22 від 19.05.2015 було повідомлено, про необхідність протягом тридцяти календарних днів, з дня отримання цього наказу демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами - сітілайти, розміром 1,2*1,8м-15 од. за адресами, вказаними у наказі.

Після здійснення демонтажу відновити благоустрій території, на якій були встановлені спеціальні конструкції зовнішньої реклами. У випадку нездійснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, зазначеної у п.1 вищезазначеного наказу, демонтаж вказаних спеціальних конструкцій зовнішньої реклами буде здійснено в порядку передбаченому рішенням виконкому Маріупольської міської ради № 95 від 16.03.2011 «Про затвердження порядку демонтажу, обліку та зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м.Маріуполя» за рахунок коштів міського бюджету м.Маріуполя з наступним їх відшкодуванням за рахунок розповсюджувача зовнішньої реклами (а.с. 91-92).

Підтвердженням направлення наказу відповідачу є копія фіскального чеку та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 93)

Однак, відповідний наказ № 22 від 19.05.2015 був залишений відповідачем без відповіді та виконання.

За приписами п. 2.15. Порядку у разі нездійснення розповсюджувачем зовнішньої реклами демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, протягом терміну, визначеного у рішенні робочого органу, демонтаж спеціальних конструкцій здійснюється за рахунок коштів міського бюджету м. Маріуполя, з наступним їх відшкодуванням за рахунок розповсюджувача зовнішньої реклами.

Вчинення позивачем робіт з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами. Підтверджується актами прийому-здачі виконаних послуг №53 від 07.12.2017; №38 від 25.05.2018; №22, №17, №18, 23, №21, №39 від 18.05.2018 та актом про демонтаж спеціальної конструкції зовнішньої реклами від 07.12.2017, 25.05.2018, 18.05.2018.

Вартість робіт з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами складає 26228,06 грн.

З метою досудового врегулювання спору та на виконання п. 2.20 Порядку, виконавчим комітетом Маріупольської міської ради було направлено відповідачу претензію № 34, з вимогою про сплату заборгованості. На дату звернення з позовом претензія не виконана, конверт з претензією повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання.(а.с.120)

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Відповідно до п.1 ст. 173 Господарського кодексу України господарське зобов`язання - це зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) правовідносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч 1 ст. 622 Цивільного кодексу України боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані правопорушенням зобов`язання, не звільняється від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, якщо інше не встановлено договором, чи законом.

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Аналогічні положення містяться і в частинах 3, 4 статті 225 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

За актами прийому-здачі виконаних послуг, доданих до позову, повна вартість робіт з демонтажу рекламних конструкцій складає 26228,06 гри.

Відповідачем не надано доказів оплати вартості робіт з демонтажу рекламних конструкцій в сумі 26228,06 грн.,

Враховуючи вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати за демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в сумі 26228,06 грн.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» про стягнення суми коштів за демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами у розмірі 26228,06 грн - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рахунок міського бюджету м. Маріуполя, р/р 5051, отримувач Маріуп.УК/м.Маріуполь/24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код ЄДРПОУ код податку 24060300 суму за демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами у розмірі 26228,06 грн та витрати на плату судового збору у сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 16.12.2019

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2019.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Виконавчий комітет Маріупольської міської ради (87555, Донецька область. м. Маріуполь, пр. Миру, 70, )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промисловий центр» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Торгова, буд. 80 )

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна