Справа № 902/858/15
Колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у складі:- Жуков С.В. - головуючий; судді Білоус В.В. та Ткаченко Н.Г. прийнято постанову від 18.12.2019 про залишення Касаційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_4 без задоволення, а постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі №902/858/15 без змін.
Мною, Суддею Касаційного господарського суду Жуковим С.В., при ухваленні зазначеної постанови, було висловлено окрему думку, суть якої полягає в наступному.
1. В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/858/15 за заявою Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна" про банкрутство Приватного підприємства "Хілл" на стадії ліквідаційної процедури боржника.
2. Ухвалою місцевого господарського суду від 20.05.2019 року, зокрема, призначено до розгляду в судовому засіданні заяву ПАТ "Банк "Київська Русь" № 5344/16 від 27.12.2017 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута у справі № 902/858/15 на 26.06.2019 року.
3. Місцевим господарським судом встановлено, що 26.06.2019 року від ПАТ "Банк "Київська Русь" до суду надійшло клопотання б/н від 26.06.2019 року про оголошення перерви щодо розгляду заяви ПАТ "Банк "Київська Русь" № 5344/16 від 27.12.2017 року, оскільки розгляд даної заяви неможливий до вирішення судом питання щодо заміни кредитора у даній справі - ПАТ "Банк "Київська Русь" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Веста", про що останнім було подано до суду відповідну заяву, розгляд якої призначено вже після розгляду цієї заяви.
4. Окрім того, від представника ТОВ "ФК "Веста" до суду надійшло клопотання б/н від 26.06.2019 року про відкладення розгляду заяви ПАТ "Банк "Київська Русь" №5344/16 від 27.12.2017 року, з тотожних підстав, які наведені у вищевказаному клопотанні банку про оголошення перерви.
5. За приписами ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
6. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
7. Заміна сторони матеріального правовідношення врегульована, зокрема, положеннями статей 512-514 ЦК України, якими передбачена заміна кредитора у зобов`язанні в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
8. Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.
9. Так, ТОВ "ФК "Веста", відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, оформлених протоколом № UA-EU-2019-01-21-000010-b від 12.03.2019 та договору № UA-EU-2019-01-21-000010-b/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.05.2019 набуло право вимоги до ПП "Хілл" замість ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 21/2013-Ю, договором застави № 21/2013-Ю-3-О-2 від 18.07.2013, договором поруки № 21/2013-Ю-П-1 від 18.07.2013, договором іпотеки від 26.12.2013, договором іпотеки від 19.07.2013, договором іпотеки від 03.09.2013.
10. У зв`язку із обставинами укладення правочину про відступлення (купівлі-продажу) від 03.05.2019 та набуття ТОВ "ФК "Веста" права вимоги до ПП "Хілл" замість ПАТ "Банк "Київська Русь", суд першої інстанції, на мою думку, здійснив розгляд справи з приводу визнання недійсними результатів аукціону, передчасно.
11. Такому розгляду мав передувати розгляд місцевим господарським судом заяви про заміну кредитора у справі, оскільки ініціатором оскарження результатів аукціону у справі про банкрутство, у даному випадку, є саме кредитор-заставодержатель.
12. У подальшому апеляційним господарським судом задоволено апеляційні скарги одразу двох кредиторів, ПАТ "Банк "Київська Русь" та ТОВ "ФК "Веста", кредиторські вимоги яких ґрунтуються на одній підставі, не з`ясувавши процесуального статусу кожного із заявників апеляційних скарг.
13. Оскільки, у справі не може бути одночасно два кредитора з одними і тими ж кредиторськими вимогами, що ґрунтуються на одному і тому ж зобов`язанні, у даному випадку, суд апеляційної інстанції ухилився від здійснення юридичного аналізу та не з`ясував хто саме, на момент розгляду апеляційних скарг, ПАТ "Банк "Київська Русь" або ТОВ "ФК "Веста" був наділений правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
14. Суду апеляційної інстанції слід було встановити, хто саме із вказаних кредиторів насправді набув (чи не позбавлявся) права на апеляційне оскарження судових рішень у справі і задовольнити (чи відмовити в задоволенні) апеляційної скарги тільки одного із заявників.
15. Разом з тим, вбачається, що однією з підстав визнання недійсними результатів спірного аукціону, суд другої інстанції визначив не включення до ліквідаційної маси належні боржнику 53 одиниці транспортних засобів.
16. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що права вимоги ПП «Хілл» до ТОВ "Сато М", ТОВ «Кирнасівський цукровий завод», ТОВ «Світкар», ТОВ «Шугер К» не могли бути включені до оголошення з продажу майна боржника та виступати предметом продажу на другому повторному аукціоні 14.12.2017, адже не є активами ПП «Хілл» з 06.11.2017, оскільки ухвалами Господарського суду Вінницької області від 06.11.2017 у справі № 902/858/15 були задоволені заяви ліквідатора ПП «Хілл» та визнано недійсними наступні договори: договір купівлі-продажу № 45 від 29.08.2014; договір купівлі-продажу № 43 від 20.08.2014; договір купівлі-продажу № 41 від 04.08.2014, щодо ТОВ "Сато М", ТОВ "Світкар", ТОВ "Шугер К", ТОВ "Кирнасівський цукровий завод".
17. Однак ні суд першої інстанції, ні апеляційний господарський суд не з`ясували наявність цих транспортних заходів у наявності банкрута на момент підготовки та проведення аукціону.
18. Крім того, вважаю, що вирішуючи питання щодо включення до ліквідаційної маси та відчуження на аукціоні спірних транспортних засобів, суди повинні враховувати принцип процесуальної економії для надання належної оцінки мотивам заяви про визнання результатів аукціону недійсними.
19. Принцип процесуальної економії господарського судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу та/або сторони виконавчого провадження економно і ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.
20. Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, що б під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановленні законом засоби з урахуванням строків визначених нормами процесуального права.
21. Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства слід вважати:
- вимога оперативного розгляду справи;
- вимога економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.
22. Суд апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної постанови, не з`ясував економічної доцільності витребовування вказаних 53 одиниць транспортних засобів від ТОВ "Сато М", ТОВ "Світкар", ТОВ "Шугер К", ТОВ "Кирнасівський цукровий завод" на підставі зазначених ухвал Господарського суду Вінницької області від 06.11.2017 у справі № 902/858/15, не спростував доводи ліквідатора ОСОБА_4 про те, що право вимоги, яке відчужено на другому повторному аукціону реалізоване саме за ринковою ціною вказаних транспортних засобів.
23. Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, у разі витребування спірного майна, понесення додаткових витрат у справі (оплата судового збору, виконавчого збору за примусове виконання рішень суду, оплата послуг зі зберігання вказаних транспортних засобів, повторна оплатита за оцінку вказаних транспортних засобів, аби реалізувати їх за тою ж ціною, за якою було реалізоване право вимоги на оскаржуваному аукціоні), а також доцільність, у зв`язку з наведеним, збільшення строків ліквідаційної процедури.
24. Крім наведеного, як встановлено апеляційним господарським судом, матеріали справи містять витяг з сайту судової влади України , про те що ОСОБА_4, як адвокат представляв інтереси ТОВ "Всеукраїнська колекторська компанія" (попередня назва ТОВ «Клірингова компанія») у справі № 380/274/14ц згідно ухвали від 07.12.2016 року, крім того, попередній керівник (власник) ТОВ «Клірингова палата» - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є засновниками ТОВ «Комерційна група «Авалон». А також, ОСОБА_1 є засновником юридичної особи ТОВ «БІЛЬБАО СА», у якому ОСОБА_4 здійснює повноваження голови комісії з припинення (ліквідатора) вказаної юридичної особи з 29.07.2015, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
25. Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що організатор аукціону - ТОВ "Клірингова палата" є заінтересованою особою стосовно замовника аукціону - ліквідатора ОСОБА_4, про що свідчить наявність трудових та інших відносин між ОСОБА_4 та організатором аукціону та засновником організатора аукціону.
26. У ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.
27. З цього приводу вважаю за необхідне зазначити таке.
29. За результатами проведеного конкурсу складено протокол визначення організатора аукціону з продажу майнових активів підприємства-банкрута ПП "Хілл" від 28.08.2017 року, згідно якого організатором аукціону з продажу майна вказаного підприємства, визначено ТОВ "Клірингова палата".
30. Ухвалою місцевого господарського суду від 07.09.2017 призначено нового ліквідатора у справі - арбітражного керуючого ОСОБА_4
31. У подальшому, як підтверджено матеріалами справи між ТОВ "Клірингова палата" та ліквідатором ПП "Хілл" ОСОБА_4 було укладено договір про проведення аукціону від 12.09.2017 року.
32. Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено скасування проведеного попереднім ліквідатором конкурсу по відбору організатора аукціону з продажу майнових активів боржника.
33. Крім того, як встановив суд першої інстанції, доказів в підтвердження неправомірності проведення конкурсу та визначення організатором аукціону - ТОВ "Клірингова палата" та незаконних дій останнього матеріали справи не містять.
34. Відповідно до ч. 6 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.
35. Слід звернути увагу на те, що участь ОСОБА_4 у судових справах в якості позивача та адвоката, які розглядалися у 2014-2016 роках за участю ТОВ "Всеукраїнська колекторська група" в якості відповідача (наразі - ТОВ "Клірингова палата"), не може свідчити про заінтересованість організатора аукціону щодо ліквідатора боржника у даній справі.
36. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, керівником ТОВ "Клірингова палата" (код 38050409) з 19.06.2017 року є ОСОБА_3 , яка являється засновником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) цієї юридичної особи.
37. Відтак, апеляційним господарський суд оцінюючи заінтересованість організатора аукціону - ТОВ "Клірингова палата" з арбітражним керуючим ОСОБА_4 не врахував, що на час проведення оспорюваного аукціону, ОСОБА_1 не являвся керівником організатора аукціону, що, також, спростовує доводи щодо пов`язаності організатора аукціону - ТОВ "Клірингова палата" з арбітражним керуючим ОСОБА_4
38. При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що заявником не надано суду доказів, які б підтверджували будь-який сторонній вплив на ТОВ "Клірингова палата" з метою прийняття останнім певних рішень на момент проведення оспорюваного аукціону.
39. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи на другому повторному аукціоні з продажу майна підприємства-банкрута Приватного підприємства "Хілл", що був призначений на 14 грудня 2017 року о 10:00 годині, переможцем аукціону було придбано: Лот 1 - майно підприємства-банкрута ПП "Хілл", що виставлявся для продажу на аукціоні у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною 20 328 945,83 гривень, без ПДВ.
40. В подальшому, за результатами даного аукціону між Приватним підприємством "Хілл" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_4 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дім Цукру" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу майна банкрута в провадженні у справі про банкрутство від 14.12.2017 року.
41. Вважаю, доречним, у даному випадку, врахувати практику Європейського суду з прав людини у застосуванні статті 1 Першого протоколу до Конвенції щодо втручання держави у право на мирне володіння майном (зокрема, рішення у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року), якою напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Так, втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно - правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.
Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).
Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.
42. Подання заяви про визнання недійсними результатів аукціону має відповідати легітимній меті, а саме захисту права власності за наявності відповідних підстав. Суд повинен приймати рішення та діяти пропорційно і обґрунтувати таку пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, що набула майно за правочином за результатами проведення аукціону у справі про банкрутство та яка при цьому діяла добросовісно, понесе надмірний тягар у вигляді позбавлення цієї особи того на що вона розраховувала, беручі участь у конкурсних торгах(аукціон).
43. Отже, оцінюючи пропорційність, Суду слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.
44. Згідно положень ч. ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
45. Зважаючи на наведені обставинами, рішення обох попередніх інстанцій наведеній нормі не відповідають, є передчасними та такими, що ухвалені за відсутності повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи в їх сукупності, що є підставою для їх скасування та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Суддя Верховного Суду С.В. Жуков