ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/666/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 07.10.2019 проголошене суддею Гридасовим Ю.В., в м. Херсоні, повний текст якого складено 07.10.2019

у справі №923/666/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хелс»

про стягнення 41 636,22 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж» (далі ТОВ «Ядран Уж», позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хелс» (далі ТОВ «Хелс», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 41 636,22 грн., з яких 35 362,44 грн. сума основного боргу, 5 035,61 грн. борг з урахуванням індексу інфляції, 1 238,17 грн. сума відсотків за користування грошовими коштами. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. та витрат на судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Позовні обґрунтований тим, що у період з 2007 по 2010 роки позивач фактично поставляв відповідачу товар. 21.11.2012 між ТОВ «Ядран Уж» та ТОВ «Хелс» було укладено договір купівлі-продажу №18. Як стверджує позивач, ним було здійснено поставку відповідачу продукції (товару), що підтверджується рахунками-фактурами і видатковими накладними, а також вантажною декларацією № ВВ-1203700 від 24.11.2012 року. Проте, відповідач за поставлений товар розрахувався частково, у зв`язку з чим, за останнім виникла заборгованість на яку позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.10.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Ядран Уж» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Скаржник вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням основних засад судочинства, норм матеріального та процесуального права України, а також таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильності установлення обставин, які мають значення для справи внаслідок невірного дослідження доказів, та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт здійснення поставок товару, факт часткової оплати отриманого товару відповідачем та факт виникнення заборгованості, на думку позивача, підтверджується актами звіряння розрахунків станом на 08.11.2018 та 30.05.2019 складених та підписаних позивачем.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, учасникам справи було створено умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Відповідач не скористався своїм правом на не подання відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначає ТОВ «Ядран Уж» у позовній заяві, товар ним фактично поставлявся ТОВ «Хелс» у періоди 2007- 2010 роки. 21 листопада 2012 року сторони уклали Договір купівлі-продажу №18, за умовами якого, продавець продає, а покупець купляє продукцію торгової марки «Dr Luigi», а саме взуття на поліуретановій підошві, поіменоване в подальшому Договору товар, на загальну суму 100 000, грн. (п. 1.1. Договору).

Розмір партії відвантаження товару, а також остаточні терміни поставки останньої обумовлюються додатково між обома сторонами договору, а також відображаються в заявках-специфікаціях. Заявки-специфікації є невід`ємною частиною цього договору, без цей договір є недійсним (п. 2.2. Договору).

Сформована до відправки покупцеві партія відвантаження товару повинна бути поставлена продавцем в розпорядження покупця (в місце зазначене покупцем в заявці-специфікації) на протязі 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати в розмірі 20% від вартості останньої (див. п. 4.1.а) цього Договору). Рахунок на дану попередню оплату служить підтвердженням готовності продавця поставити товар. Без рахунку термін поставки 5 (п`ять) робочих днів вважається недійсним (п. 2.3. Договору).

Останні 80% вартості партії відвантаження товару, яка вже поступила в розпорядження покупця, покупець зробить рівними долями (на власний розсуд) на протязі 30 (тридцяти) календарних днів починаючи з дати поставки товару ( п. 2.4. цього договору) (п.п. «б» п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору сторони узгодили, що товар вважається, зданим продавцем і прийнятим покупцем:

- по кількості в відповідності до кількості, яка зазначена в товаротранспортній накладній, рахунку-фактурі, чи накладній, що слідують з партією відвантаження товару;

- по номенклатурі - в відповідності до номенклатури (назва, артикул, розмір, колір), яка вказана в заявці-специфікації на поставляємо партію відвантаження товару;

- по якості в відповідності до зразків, які надані продавцем в розпорядження покупця (див. каталог на товар).

Звертаючись з позовною заявою до суду, ТОВ «Ядран Уж» зазначило, що за період з 2007 по 2010 року та з 21.11.2012 року на підставі договору купівлі-продажу № 18, поставило відповідачу товар, за який останній розрахувався частково, у зв`язку з чим, у відповідача наявна заборгованість за отриманий товар в розмірі 35 362,44 грн.

На підтвердження викладених у позовній заяві обставин, щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості, позивач подав до суду (разом з позовом), зокрема, наступні письмові докази, у засвідчених належним чином копіях:

- договір № 18 від 21.11.2012 року;

- претензії позивача які були напрядені відповідачу: № 4 від 31.31.10.2013 на суму 65 378,47 грн., № 1 від 09.11.2018 на суму 35 362,44 грн. та №01/09 від 30.05.2019 на суму 35 362,44 грн.;

- товарно-транспортні накладні від 24.11.2012 на суму 333,11 грн. (із оголошеною цінністю 50,00 грн. та вагою 29,00 кг) та від 23.07.2009 на суму 235,78 грн. (із оголошеною цінністю 1500,00 грн. та вагою 47,3 кг);

- односторонні акти звірки підписані позивачем від 08.11.2018 на суму 35 362,44 грн. та від 30.05.2019 на суму 35 362,44 грн.

- податкові накладні №16 від 22.07.2009 на суму 21 070,08 грн. та № 17 від 27.11.2012 на суму 14 242,45 грн.;

- рахунки-фактури № СФ-0000016 від 22.07.2009 на суму 21 070,08 грн. та №55/12UA від 27.11.2012 на суму 14 242,42 грн., без доказів отримання їх відповідачем;

- платіжні доручення щодо сплати відповідачем за товар загальної суми 8860,00грн. (№ 6629 від 15.06.12 на суму 3000,00грн., № 7474 від 22.11.12 на суму 3000,00грн., № 7518 від 04.12.12 на суму 560,00грн., № 9267 від 02.12.13 на суму 2000,00грн., № 423 від 20.04.18 на суму 300,00грн.);

- виписки з банківського рахунку за періоди: з 16.06.2017 по 03.08.2017; з 19.10.2015 по 19.10.2015; 02.06.2015 по 05.06.2015; з 03.11.2014 по 03.11.2014; 22.08.2014 по 22.09.2014; 12.04.2018 по 20.04.2018; з 12.09.2017 по 19.09.2017; з 27.10.2017 по 27.10.2017.

Враховуючи вищевказані документи, судова колегія зазначає, що позивачем не надано до суду доказів, що відповідач за період з 2007 по 2010 року та з 21.11.2012 року на підставі договору купівлі-продажу №18 отримав товар або залишок заборгованості за відповідачем складає саме в розмірі 35 362,44 грн.

Судова колегія вважає, що жоден з наданих позивачем документів, не підтверджує отримання товару відповідачем, враховуючи наступне.

Договір № 18 від 21.11.2012 року підтверджує що між сторонами була домовленість про купівлю-продаж товару.

Товарно-транспортні накладні підписані лише відправником, підпис одержувача на них відсутній.

Акти звірки підписні лише позивачем, крім цього акт звірки розрахунків у сфері бухгатерськогго обліку та фінансової не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Податкові накладні, також не підтверджують отримання товару відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, апеляційній суд проаналізувавши положення ст. 13 ГПК України, зауважує, що особа, яка подала позовну заяву, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази які підтверджують доводи позовної заяви.

Так, за приписами частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, звертаючись із позовною заявою до суду, ТОВ «Ядран Уж» в порушення вищевказаних статей не надало суду належних доказів в підтвердження своїх вимог, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що факт здійснення поставок товару, факт часткової оплати отриманого товару відповідачем та факт виникнення заборгованості, підтверджується актами звіряння розрахунків станом на 08.11.2018 та 30.05.2019, оскільки акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що Господарський суд Херсонської області ретельно з`ясував всі обставини справи, надав належну оцінку наявним в ній доказам, відтак ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 07.10.2019 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Діброва Г.І.

Принцевська Н.М.