РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2019Справа № 910/13705/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, будинок 7; ідентифікаційний код 21084076)

до Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40; ідентифікаційний код 01189910)

про стягнення 3 249,69 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненської області з позовом до Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про стягнення грошових коштів у сумі 3 249,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 було встановлено факт надміру виплаченої пенсії в розмірі 3 249, 69 у зв`язку з поданням недостовірних даних, які зазначені у довідці про заробітку плату від 13.1.2006 № 5, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів сплати судового збору (оригінал платіжного доручення) в розмірі 1 921, 00 грн.

15.10.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої було додано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 1 921, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

13.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог оскільки позивач починаючи із 2006 року жодного разу не перевіряв правильність документів, які були подані ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсійної виплати.

Крім того, відповідач у своєму відзиві зазначає, що виходячи із норми ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач зобов`язаний звернутися до ОСОБА_1 для повернення надмірно сплачених коштів.

22.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що документи, подані ОСОБА_1 були належним чином оформлені, спеціалістом управління не виявлено необхідності перевіряти правильність та обґрунтованість їх видачі. Крім того, позивач вказує, що відповідальність за достовірність даних, які викладені у довідці № 5 від 13.01.2006 несе саме відповідач.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області перебуває ОСОБА_1, який отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надав довідку про заробітну плату від 13.01.2006 № 5 за період із січня 1995 по грудень 1999, що видавалася ВАТ "Укртелеком" філія Дирекція первинної мережі ВАТ "Укртелеком" центр первинної мережі № 9.

Як вбачається з матеріалів справи та про що зазначає позивач, саме вказана довідка була врахована при обчисленні розміру пенсійної виплати починаючи з 01.01.2006.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 22.10.2018 № 97459/08 у відповідь на лист позивача від 27.07.2018 № 7254/06 надіслало витребувану у відповідача довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 03.10.2018 № 290 та акт перевірки від 09.10.2018 № 1019 на громадянина ОСОБА_1 , який працював в КМФ ПАТ "Укртелеком" за період з 01.01.1995 по 31.12.1999.

Актом перевірки достовірності документів про заробітну плату від 09.10.2018 № 1019 наданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не встановлено відхилень в сумах заробітної плати, відображених у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 03.10.2018 № 290 за період з 01.01.1995 по 31.12.1999. Дані особового рахунку громадянина ОСОБА_1 відповідають даним, відображеним у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 03.10.2018 № 290.

Однак, позивач зазначає, що за результатами проведеної перевірки встановлено недостовірність даних вказаних у довідці від 13.01.2006 № 5. Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області було перераховано розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату від 03.10.2018 № 290 та виведено переплату за період одержання пенсії згідно з довідкою, в яку було внесено недостовірні дані.

Позивач зазначає, що листом від 25.02.2019 № 685/03-04 управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області про факт безпідставної виплати підвищеного розміру пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2017 по 28.02.2019 в сумі 3 249,69 грн внаслідок приведення пенсійної справи у відповідність згідно виданої нової довідки про заробітну плату.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Положеннями частини 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що факт виникнення переплати щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 3 249, 69 грн за період з 01.10.2017 по 28.02.2019 зафіксовано листом від 25.02.2019 за вих. № 185/0304 управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

В то же час, згідно акту перевірки від 09.10.2018 № 1019 Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві - не встановлено відхилення у сумах заробітної плати, відображених у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 03.10.2018 № 290 за період з 01.01.1995 до 31.12.1999.

З довідки про заробіток для обчислення пенсії від 13.01.2006, яка в свою чергу була врахована при обчисленні розміру пенсії починаючи з 01.01.2006, вбачається , що вказану довідку видано ВАТ "Укртелеком" філією Дирекція первинної мережі ВАТ "Укртелеком" центр первинної мережі № 9, правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" Київська міська філія.

Факт правонаступництва також вбачається із довідки відповідача від 20.05.2019 №1843-ВИХ-KV-82L100-2019.

Відповідно до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції від 01.01.2006) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача збитків/шкоди є причиною, а збитки/шкода, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Позивач у своїй відповіді на відзив зазначає наступне: а) неправомірність поведінки відповідача підтверджується тим, що відповідачем, як особою уповноваженою видавати довідку про заробітну плату для пред`явлення до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, видано довідку про заробітну плату ОСОБА_1 від 13.01.2006 року № 5 із зазначенням недостовірних даних; б) наявність шкоди, як наслідок неправомірної поведінки, підтверджується доказами, наданими управлінням щодо виплати надмірного розміру пенсії ОСОБА_1 ; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою проявляється у тому, що в результаті видачі відповідачем недостовірної довідки про заробітну плату ОСОБА_1 від 13.01.2006 року № 5, яку в подальшому було надано управлінню та враховано при призначенні пенсії у більшому розмірі; г) щодо вини відповідача, то відповідальність за достовірність даних, викладених у довідці від 13.01.2006 року № 5 сум заробітної плати несе саме відповідач, як працедавець та страхувальник.

Так згідно п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції від 25.11.2005) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Вказаною нормою встановлено саме право, а не обов`язок перевірки обґрунтованості видачі документів, необхідних для обчислення пенсії. Разом з тим, саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів, наданих заявником, на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії, проте, зазначеного не зробили.

Таким чином зважаючи на викладене вище, суд вважає, що матеріальна шкода у вигляді надміру виплаченої пенсії виникла внаслідок неправомірних дій позивача, адже, саме ним було обчислено розмір пенсійної виплати починаючи з 01.01.2006 на підставі довідки від 13.01.2006 № 5 та проведена безпосередня виплата грошових коштів. Посадові особи позивача не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії, проте, зазначеного не зробили.

Відтак з огляду на викладене, суд не вбачає причинного зв`язку між фактом видачі відповідачем довідки про заробіток для обчислення пенсії від 13.01.2006 № 5 та надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_1 в розмірі 3 249, 69 грн, оскільки саме позивач є органом, який є відповідальним за призначення пенсії, а отже, в першу чергу ним повинні вчинятися всі можливі дії задля законного обчислення та виплати пенсії, в тому числі і перевірка наданих документів.

На думку суду відповідальність за помилки працівників органів пенсійного фонду, які не перевірили обґрунтованість довідки від 13.01.2006 № 5 для нарахування пенсії не можуть бути перекладені на відповідача, свідомість протиправної поведінки якого не доведена.

Отже, відсутність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою виключає відповідальність за заподіяну шкоду та відповідне стягнення з відповідача переплаченої пенсії.

Аналогічна правова позиції щодо спірних правовідносин у даній справі міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2019 у справі № 917/1860/17.

Що стосується доводів відповідача, які викладені у відзиві щодо необхідності позивачу звернутися до громадянина ОСОБА_1 про повернення надмірно сплачених коштів в добровільному або судовому порядку відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то суд вказує слідуюче.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-IV в редакції від 21.12.2019) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Виходячи зі змісту вказаної норми, суд зазначає, що остання містить альтернативу для позивача щодо звернення стягнення надміру виплаченої пенсії або ж з ОСОБА_1 або ж з відповідача.

Водночас, доводи відповідача щодо того, що надміру сплачений розмір пенсії повинен бути сплачений саме пенсіонером ОСОБА_1 в даному випадку є недоведеними, оскільки відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів (рішення суду) щодо наявності зловживань з боку пенсіонера щодо надання недостовірних даних для призначення суми пенсії, як це вимагається ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, будинок 7; ідентифікаційний код 21084076) до Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40; ідентифікаційний код 01189910) про стягнення 3 249,69 грн - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.12.2019

Суддя Д.О. Баранов