РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2019Справа № 910/9243/19

За позовом Державного підприємства "Харківський науково-дослідний інститут комплексної автоматизації" (м. Харків)

До Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П. (м. Київ)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Про зобов`язання включити вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Татаренко Д.А.

від відповідача: Галдецька Ю.В.

від третьої особи: Сидоренко Ю.А.

вільний слухач ОСОБА_1 .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Харківський науково-дослідний інститут комплексної автоматизації" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П. (відповідач) про зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру акцептованих кредиторів з вимогою у сумі 796.385,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що два рази через відділення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" позивач подав уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву про визнання його вимог кредитора в сумі 796.385,68 грн., однак, вимоги позивача до реєстру включені не були.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.19. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.09.19.

21.08.19. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

02.09.19. позивачем подано відповідь на відзив.

02.09.19. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано клопотання про залучення його до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

12.09.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 01.10.19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.19. залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

27.09.19. третьою особою подано письмові пояснення.

Представники учасників судового процесу явку своїх повноважних представників в судове засідання 01.10.19. не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.19. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 22.10.19., зобов`язано третю особу надати суду докази на підтвердження того, що Ю.А.Сидоренко є адвокатом.

Засідання, призначене на 22.10.19., не відбулось з підстав надходження повідомлення про мінування будівлі суду, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.19. призначено підготовче засідання у справі на 19.11.19.

19.11.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.12.19.

В судовому засіданні 12.12.19. при розгляді справи по суті судом було заслухано вступне слово, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

В судовому засіданні 12.12.19. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі, відповідач та третя особа проти позову заперечували.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 12.12.19. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що два рази через відділення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" позивач подав уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву про визнання його вимог кредитора в сумі 796.385,68 грн., однак, вимоги позивача до реєстру включені не були.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно Договору № 25630 від 01.10.08. на розрахунково-касове обслуговування (з додатковими угодами), укладеного між відповідачем (Банк) та позивачем (Клієнт), Банк відкрив Клієнту рахунок (в тому числі № НОМЕР_1 ) та зобов`язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов`язався оплачувати послуги Банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та кредит" до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»; запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.

Позивач подав відповідачу заяву № 214 від 30.09.15. про включення до реєстру кредиторів.

Листом від 16.10.15. № 9-071350/19944 відповідач повідомив позивача про те. що кредитори мають право заявити про свої вимоги до банку уповноваженій особі Фону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, натомість, в АТ «Банк Фінанси та кредит» введено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит».

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

В газеті «Голос України» від 23.12.15. було опубліковано інформацію про ліквідацію Банку та інформацію про строк приймання кредиторських вимог.

Позивач стверджує, що заявою № 262 від 28.12.15. звернувся до відповідача (шляхом подання заяви до відділення № 21 Слобожанського РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит») із заявою про визнання вимог кредитора на суму 796.385,68 грн (залишок коштів на поточному рахунку № НОМЕР_2 ).

Відповідач листом від 18.04.19., адресованим позивачу, та під час розгляду справи наголосив, що заява позивача № 262 від 28.12.15. в Банку не зареєстрована.

Дослідивши надану позивачем Заяву «про визнання вимог кредитора» № 262 від 28.12.15., суд встановив, що вона не містить доказів вручення її відповідачу, оскільки на такій заяві відсутні відмітки Банку про прийняття такої заяви, вхідний номер та дата прийняття заяви.

Також позивачем не подано доказів направлення заяви про визнання вимог кредитора відповідачу засобами поштового зв`язку у встановлений на те Законом строк.

Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Оскільки заява позивачем про задоволення вимог кредитора не направлена відповідачу у строки встановлені положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру акцептованих кредиторів з вимогою у сумі 796.385,68 грн.

При цьому суд звертає увагу позивача, що у нині діючій редакції ст. 49 вказаного Закону заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів покладені на Фонд. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону).

За встановлених обставин та враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи сторін суд відхиляє, оскільки вони не впливають на встановлені судом обставини.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 24.12.19.

Суддя Т.М. Ващенко