ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.2019 Справа № 905/1364/19

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Поліщук А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області, в особі структурного підрозділу Покровське вагонне депо, м.Покровськ Донецької області,

до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, м.Авдіївка Донецької області,

про стягнення 4723,69грн. та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області, в особі структурного підрозділу Покровське вагонне депо, м.Покровськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, м.Авдіївка Донецької області, про стягнення 4401,12грн. заборгованості, 322,57грн. пені (всього 4723,69грн.) та зобов`язати відповідача вивезти залишки давальницької сировини (колісні пари) з території структурного підрозділу Покровське вагонне депо регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця.

Ухвалою господарського суду від 19.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1364/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

01.10.2019 до канцелярії суду надійшов відзив №11/10/670 від 01.10.2019 на позовну заяву, в якому відповідач просить суд залишити позовну заяву без задоволення, посилаючись на те, що товариство не передавало позивачу у якості давальницької сировини вказані в позові індивідуально визначені речі та відповідно зберігання такої давальницької сировини позивачем не здійснювалось, а отже і зобов`язання по оплаті послуг за зберігання у ПАТ Авдіївський коксохімічний завод не виникли.

04.10.2019 до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення №2022/160 від 01.10.2019 по справі з доданими документами щодо граничних строків оплати за зберігання давальницької сировини та вивезення давальницької сировини (колісні пари).

11.11.2019 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь №2022/318 від 04.11.2019 на відзив з додатками, у якій просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У відповіді, зокрема, зазначено, що спірні колісні пари №№ НОМЕР_1 , 91 були викочені 09.08.2018 з під вагону власності ПрАТ «АККЗ» №50195023, колісні пари №1992 були викочені 07.08.2018 з під вагону власності ПрАТ «АККЗ» №51256006, у підтвердження чого посилається на виписку з журналу ВУ-53.

12.11.2019 на електронну адресу суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких просить суд залишити позовну заяву без задоволення.

У судовому засіданні 12.11.2019 представник позивача не заперечив, що три спірні колісні пари щодо яких заявлені позовні вимоги не є давальницької сировиною наданою відповідачем для здійснення ремонту вагонів, а є колісними парами, що були замінені підрядником при виконанні ремонту та підлягають поверненню.

15.11.2019 до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі разом з додатками в підтвердження позиції зі спору. В поясненнях з посиланням на журнал ВУ-53 зазначено, що вагони власності ПрАТ «АККЗ» №№51256006, №50195023 були випущені з ремонту структурним підрозділом Покровське вагонне депо 14.09.2019.

Ухвалою господарського суду від 18.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №905/1364/19 до судового розгляду по суті на 12.12.2019.

02.12.2019 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення №11/10/931 від 25.11.2019 на додаткові пояснення по справі, в яких підтримує заперечення на позов і наголошує, що позивачем неправомірно заявлена до стягнення заборгованість за зберігання спірних колісних пар на підставі п. 4.5. договору, оскільки вони не можуть вважатися давальницькою сировиною що надається за умовами договору замовником виконавцю через їх непридатність для подальшої експлуатації внаслідок їх заміни за результатами ремонту.

Представники сторін у судове засідання 12.12.2019 не з`явились, про дату та час розгляду справи по суті були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що явка представників сторін у судове засідання 12.12.2019 не була визнана судом обов`язковою, приймаючи до уваги закінчення встановлених процесуальним законом строків, суд розглянув справу по суті за наявними в ній матеріалами, у визначеному господарським процесуальним кодексом України порядку.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2018 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця (Підрядник) та Приватним акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод (Замовник) був укладений Договір підряду №Дон/В-18433/НЮ-П (№533/18 ТР від 05.06.2018) (далі - Договір), за яким Підрядник зобов`язався на свій ризик та за завданням Замовника виконати капітальний ремонт вантажних вагонів 57 одиниць 4-х вісних цистерн (надалі вагонів) Замовника (надалі роботи) силами та на базі структурного підрозділу підрядника - Покровське вагонне депо філії Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору кількість вагонів Замовника, графік їх надання Підряднику для виконання робіт визначаються у погодженому сторонами календарному плані проходження капітального ремонту (Додаток №1 до Договору), який є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п.2.11 Договору Підрядник та Замовник вправі погодити надання Замовником в якості давальницької сировини матеріалів та деталей вагону, якщо такі деталі або матеріали відсутні у Підрядника та для їх придбання необхідний певний час. В такому разі Замовник надає на адресу структурного підрозділу Підрядника документи для погодження та проведення вхідного контролю якості таких деталей, а саме: звернення на керівника Підрядника із зазначенням найменування деталей (з посиланням на креслення ТУ, ГОСТ, ДСТУ тощо), кількості та виробника; копії договору Замовника з виробником, в якому виробник надає солідарну гарантію Замовнику і Підряднику якості деталі протягом часу, достатнього для виконання гарнатії Підрядником на Роботи за цим Договором; копії документів, які підтверджують якість давальницької сировини Замовника (сертифікати відповідності, атестати виробництва, паспорти, погодження тощо). При цьому деталі повинні відповідати вимогам державних стандартів та галузевих вимог, а деталі автогальмівного обладнання (магістральні частини, головні частини, авторежими, авторегулятори, з`єднувальні рукава, крани) повинні бути лише новими, мати сертифікат (паспорт) заводу-виробника. Замовник несе відповідальність за всі наслідки надання ним деталей неналежної якості. Підрядник після виконання робіт подає Замовнику звіт про використання наданих Замовником деталей. Підрядник може відмовити Замовнику у наданні давальницької сировини в разі ненадання Замовником документів, які підтверджують якість давальницької сировини.

У разі відсутності у Підрядника нових деталей вагонів, необхідних для виконання Робіт за Договором, Підрядник може використати старопридатні деталі, реалізувавши їх Замовнику за цінами, визначеними відповідно до вимог Облікової політики ПАТ Укрзалізниця від 30.08.2016 №526. Перелік запасних частин наведений у Додатку №3.

Відповідно до п.2.12 Договору давальницька сировина надається Замовником із розрахунку використання її Підрядником протягом 30 календарних днів. Залишки давальницької сировини, колісні пари, надресорні балки, бокові рами візків чи інші деталі вагонів, що замінені Підрядником виконанні ремонту, підлягають поверненню Замовнику. Замовник зобов`язується протягом 30 календарних днів з часу закінчення ремонту вивезти за власні кошти залишки давальницької сировини та колісні пари, надресорсні балки, бокові рами візків чи інші деталі вагонів, що підлягають поверненню Замовнику. Підрядник нараховує плату за відповідальне зберігання давальницької сировини, яка виставляється окремим рахунком, що підлягає оплаті в 5-денний термін з моменту виставлення. Плата за відповідальне зберігання давальницької сировини, замінених деталей Замовника визначена в п.4.5. Договору із розрахунку за 1кв.м. площі, яку займає відповідна деталь або матеріал.

За умовами п.4.5. Договору остаточна ціна ремонту вагону визначається за Актом виконаних робіт порядком, встановленим п.4.1. Договору. Остаточний розрахунок за цим Договором між сторонами проводиться протягом трьох банківських днів з дати підписання Акту (ів) виконаних робіт, але не пізніше 7 числа наступного за звітним місяцем. Плата за відповідальне зберігання давальницької сировини, її залишків (колісних пар, надресорсних бокових рам візків чи інших деталей та матеріалів) становить 255,14грн за 1м2 займаної площі за місяць (термін зберігання вказаних матеріальних цінностей рахується календарними місяцями, з дати підписання акту приймання-передачі, неповний календарний місяць враховується як повний).

Загальна ціна Договору визначається, як сума всіх платежів здійснених в межах Договору на підставі підписаних сторонами Актів виконаних робіт (п.4.9. Договору).

Відповідно до п.6.1. Договору Замовник в разі несвоєчасного проведення платежів передбачених Договором, сплачує Підряднику, за весь час затримки проведення платежів, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом строку затримки, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів.

Строк дії Договору сторони погодили у п.10.1, відповідно до якого Договір вважається укладеним з моменту його підписання вповноваженими представниками сторін та проставлення печаток сторін і діє до 31.12.2018, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання.

До позовної заяви також додано Додаток №1 до Договору «Календарний план проходження капітального ремонту» та Додаток №2 до Договору Специфікацію на роботи по капітальному ремонту вантажних вагонів та ремонту колісних пар (Додаток №2 до Договору).

У позовній заяві позивач посилається на те, що впродовж 2018 року структурний підрозділ Покровське вагонне депо регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця виконував роботу з капітального ремонту вагонів на замовлення відповідача. На підтвердження суду надані Акти виконаних робіт від 30.09.2018, від 30.11.2018 та від 31.12.2018 та рахунки-фактури №727/499 від 30.09.2018, №727/604 від 30.11.2018, №727/653 від 31.12.2018 на оплату за капітальний ремонт вагонів у вересні 2018, листопаді 2018 та грудні 2018.

Крім того, суду надано Акт виконаних робіт про подавання та забирання вагонів №50195023, №51256006 від 30.09.2018 та рахунок-фактуру №727/479 від 30.09.2018 на оплату.

Позивач посилається на те, що за результатами ремонту три колісних пари №№ НОМЕР_2 , 91, 1992 були викочені 07.08.2018 та 09.08.2018 з під вагонів №50195023, №51256006 власності ПАТ Авдіївський коксохімічний завод, проте після закінчення ремонту вагонів в серпні 2018 року відповідач в порушення умов договору не вивіз власні колісні пари, внаслідок чого позивачем було нараховано плату за відповідальне зберігання в якості давальницької сировини спірних колісних пар.

На підтвердження факту зберігання суду надані підписані підрядником Акти виконаних робіт від 28.01.2019 на суму 1100,28грн, від 28.02.2019 на суму 1100,28грн, від 22.03.2019 на суму 1100,28грн, від 30.04.2019 на суму 1100,28грн (на загальну суму 4401,12грн), з доказами направлення (експрес-накладні).

Позивачем також представлено суду рахунки-фактури №727/9 від 23.01.2019 на суму 1100,28грн, №727/35 від 28.02.2019 на суму 1100,28грн, №727/66 від 22.03.2019 на суму 1100,28грн, №727/107 від 24.04.2019 на суму 1100,28грн на оплату за зберігання давальницької сировини за періоди січень 2019, лютий 2019, березень 2019, квітень 2019.

Позивач у березні 2019 звернувся до відповідача з претензією №19/264 від 26.03.2019, у якій просив сплатити суму боргу за відповідальне зберігання давальницької сировини у розмірі 3300,84грн за періоди січень 2019, лютий 2019, березень 2019. Матеріали справи містять докази направлення вказаної претензії Приватному акціонерному товариству Авдіївський коксохімічний завод.

Матеріали справи також містять лист №02-1а/22/977 від 04.09.2019, у якому відповідач просив позивача повідомити дату повернення колісних пар.

У відповідь на лист №02-1а/22/977 від 04.09.2019 позивач листом №-19/1010 від 10.09.2019 повідомив про можливість вивезти колісні пари, просив перерахувати суму боргу та суму пені у розмірі 4723,69грн на рахунок підрядника.

Позивач, посилаючись на заборгованість за зберігання давальницької сировини, звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 4401,12грн., а також пені у розмірі 322,57грн. Також, посилаючись на не забирання в обумовлені договором строки колісних пар, позивачем також заявлено вимогу зобов`язати відповідача вивезти залишки давальницької сировини з території структурного підрозділу Покровське вагонне депо регіональної філії Донецька залізниця, Акціонерного товариства Українська залізниця.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини.

Згідно з ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

У ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

За приписами ст.937 Цивільного кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених ст.208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

З аналізу укладеного сторонами та наведених положень законодавства слідує, що Договір №Дон/В-18433/НЮ-П від 11.07.2018 (№533/18 ТР від 05.06.2018) за своєю правовою природою є договором підряду, який містить елементи договору зберігання, тобто є змішаним правочином.

За твердженнями позивача, замінені підрядником внаслідок виконання ремонту вагонів колісні пари №№ НОМЕР_2 , 91, 1992 не були вивезені відповідачем, у зв`язку з чим позивачем на підставі актів виконаних робіт від 28.01.2019, від 28.02.2019, від 22.03.2019, від 30.04.2019 було нараховано відповідачу плату за їх відповідальне зберігання у січні 2019, лютому 2019, березні 2019 та квітні 2019 на загальну суму 4401,12грн. та виставлено рахунки-фактури №727/9, №727/35, №727/66, №727/107.

Вимоги в частині плати за відповідальне зберігання спірних колісних пар мотивовані умовами п. 2.12 договору підряду №Дон/В-18433/НЮ-П (№533/18 ТР від 05.06.2018).

Як вже зазначалося, за умовами п.2.12. Договору підрядник нараховує плату за відповідальне зберігання давальницької сировини, яка виставляється окремим рахунком, що підлягає оплаті в 5-денний термін з моменту виставлення.

Відповідач в свою чергу стверджує, що Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод не передавало позивачу у якості давальницької сировини вказані в позові індивідуально визначені речі, а отже і зобов`язання по оплаті послуг за зберігання у відповідача не виникли.

Як вказано у позовній заяві і не заперечується сторонами, спірні колісні пари були викочені з під вагонів в результаті здійсненого ремонту за договором підряду.

Пунктом 2.11 Договору передбачено, що підрядник та замовник вправі погодити надання Замовникомв якості давальницької сировини матеріалів та деталей вагону, якщо такі деталі або матеріали відсутні у Підрядника та для їх придбання необхідний певний час. В такому разі Замовник надає на адресу структурного підрозділу Підрядника документи для погодження та проведення вхідного контролю якості таких деталей, а саме: звернення на керівника Підрядника із зазначенням найменування деталей (з посиланням на креслення ТУ, ГОСТ, ДСТУ тощо), кількості та виробника; копії договору Замовника з виробником, в якому виробник надає солідарну гарантію Замовнику і Підряднику якості деталі протягом часу, достатнього для виконання гарантії Підрядником на Роботи за цим Договором; копії документів, які підтверджують якість давальницької сировини Замовника (сертифікати відповідності, атестати виробництва, паспорти, погодження тощо). При цьому деталі повинні відповідати вимогам державних стандартів та галузевих вимог, а деталі автогальмівного обладнання (магістральні частини, головні частини, авторежими, авторегулятори, з`єднувальні рукава, крани) повинні бути лише новими, мати сертифікат (паспорт) заводу-виробника. Замовник несе відповідальність за всі наслідки надання ним деталей неналежної якості. Підрядник після виконання робіт подає Замовнику звіт про використання наданих Замовником деталей. Підрядник може відмовити Замовнику у наданні давальницької сировини в разі ненадання Замовником документів, які підтверджують якість давальницької сировини.

Відповідно до п.14.1.41. Податкового кодексу України давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

Проаналізувавши зміст п.2.11, п.2.12 Договору, суд дійшов висновку, що спірні колісні пари не є давальницькою сировиною у розумінні договору, оскільки вони не були надані замовником виконавцю у якості деталей для проведення ремонту.

Під час судового засідання 12.11.2019 представник позивача не заперечив, що три спірні колісні пари щодо яких заявлені позовні вимоги про вивезення та плати за зберігання, не є давальницької сировиною наданою відповідачем для здійснення ремонту вагонів, а є колісними парами, що були замінені підрядником при виконанні ремонту та підлягають поверненню.

Під час судового засідання 18.11.2019 представник відповідача наголошував на тому, що спірні колісні пари не передавалися позивачу у якості давальницької сировини.

Отже, матеріалами справи не підтверджено, що позивач надав, а відповідач прийняв послуги саме за зберігання давальницької сировини. Суд також відзначає, що надані позивачем у підтвердження своїх позовних вимог акти виконаних робіт підписані лише з боку підрядника (позивача), з їх змісту неможливо ідентифікувати об`єкт зберігання.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки умовами укладеного між сторонами договору передбачено здійснення відповідачем оплати лише за відповідальне зберігання давальницької сировини, у даному спірному випадку у відповідача не виник обов`язок здійснити оплату спірних колісних пар, які були зняти з вагонів внаслідок ремонту.

Тому, в силу умов договору та наведених норм чинного законодавства, не вбачається правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 4401,12грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 2281,73 грн. пені, нарахованої за час прострочення виконання зобов`язань з оплати заборгованості за кожним актом виконаних робіт від 28.01.2019, від 28.02.2019, від 22.03.2019, від 30.04.2019.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідальність за порушення обов`язку зі своєчасної оплати робіт у вигляді пені встановлена сторонами у п. 6.1 Договору.

Враховуючи вищевикладене, оскільки суд не знайшов підстав для задоволення позову в частині стягнення 4401,12грн. заборгованості за зберігання давальницької сировини, заявлені позовні вимоги в частині стягнення 2281,73 грн. пені також не підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлена вимога зобов`язати відповідача вивезти залишки давальницької сировини (колісні пари) з території структурного підрозділу Покровське вагонне депо регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця.

Вимоги в цій частині мотивовані умовами договору підряду, відповідно до якого замовник зобов`язався протягом 30 календарних днів з часу закінчення ремонту вивезти за власні кошти залишки давальницької сировини та колісні пари, надресорсні балки, бокові рами візків чи інші деталі вагонів, що підлягають поверненню замовнику (п.2.12).

Позивач стверджує, що колісні пари №№ НОМЕР_1 , 91 були викочені 09.08.2018 з під вагону власності ПрАТ «АККЗ» №50195023, а колісна пара №1992 була викочена 07.08.2018 з під вагону власності ПрАТ «АККЗ» №51256006, у підтвердження чого надав суду копію виписки з журналу ВУ-53.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 ст.73 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що факт проведення ремонту підтверджується двостороннім актом виконаних робіт від 30.09.2018, відповідно до якого виконавець (позивач) виконав, а замовник (відповідач) прийняв капітальний ремонт вантажних вагонів №50195023, №51256006.

Крім того матеріали справи містять лист №02-1а/22/977 від 04.09.2019, у якому ТОВ Авдіївський коксохімічний завод підтвердив здійснення ремонту вагону №51256006, просив позивача повідомити дату повернення трьох колісних пар.

З огляду на викладені обставини та приписи п.2.12. Договору, станом на час звернення позивача з позовом відповідач вже прострочив виконання умов Договору щодо вивезення за власні кошти спірних колісних пар.

За таких обставин, вимога позивача в цій частині є законною і обґрунтованою, не спростована відповідачем.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що доказів виконання відповідачем умов Договору щодо вивезення власних колісних пар суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» у резолютивній частині рішення господарські суди повинні зазначати про вчинення певних дій або про припинення певних дій - строк виконання відповідних дій.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в частині задоволення позову покладаються на відповідача, в частині відмови в позові на позивача.

Керуючись статтями 12, 46, 73, 74-79, 86, 91, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області, в особі структурного підрозділу Покровське вагонне депо, м.Покровськ Донецької області, до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, м.Авдіївка Донецької області, про стягнення заборгованості у розмірі 4401,12грн., пені у розмірі 322,57грн. та зобов`язання відповідача вивезти залишки давальницької сировини з території структурного підрозділу Покровське вагонне депо регіональної філії Донецька залізниця, Акціонерного товариства Українська залізниця задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м.Авдіївка, пров.Індустріальний, 1; ) за свій рахунок вивезти колісні пари №№ НОМЕР_2 , 91, 1992 з території структурного підрозділу Покровське вагонне депо регіональної філії Донецька залізниця, Акціонерного товариства Українська залізниця протягом п`яти робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м.Авдіївка, пров.Індустріальний, 1; ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22; ) в особі структурного підрозділу Покровське вагонне депо (85306, Донецька область, м.Покровськ, вул.Шмідта, 155а) судовий збір у розмірі 1921грн.00коп.

В частині стягнення заборгованості у розмірі 4401,12грн., пені у розмірі 322,57грн. - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати накази у встановленому порядку.

Згідно із ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

У судовому засіданні 12.12.2019 підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.12.2019р.

Суддя Ю.В. Макарова