За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій"
проухвалення додаткового рішення
За позовомСлужби зовнішньої розвідки України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій"
простягнення штрафних санкцій 31 982, 79 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/10804/19 позовні вимоги Служби зовнішньої розвідки України задоволено частково.

19.12.2019 через загальний відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" надійшла заява про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 900, 00 грн.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Справу № 910/10804/19 було розглянуто за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи, а докази надання професійної правничої допомоги відповідачем долучено до справи разом із відзивом на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази:

- копія ордеру про надання правової допомоги серії КС № 578531 від 02.09.2019;

- копія Договору про надання правової допомоги № 02-09/19 від 02.09.2019;

- копія платіжного доручення № 694 від 04.09.2019.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019, позовні вимоги задоволено частково, а тому й витрати на професійну правову допомогу мають бути відшкодовані відповідачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення у справі шляхом стягнення з Служби зовнішньої розвідки України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 900, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 126, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Строй Сервіс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Служби зовнішньої розвідки України (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 24/1; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" (01013, м. Київ, вул. Дорога Набережно-Печерська, 2; ідентифікаційний ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 900, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2019 року.

Суддя Ю.О.Підченко