ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
27.12.2019 Справа № 905/984/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,
розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро,
на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Немченко А.І. щодо повернення наказу господарського суду Донецької області без прийняття до виконання,
у справі №905/984/19,
за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро,
до відповідача Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область,
про стягнення 93 356,21грн.,
у засіданні брали участь:
від скаржника (відповідача): не з`явився,
від боржника (позивача): не з`явився,
від органу виконання судового рішення: не з`явився,
Рішенням господарського суду Донецької області від 17.07.2019 у справі №905/984/19 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро, до відповідача Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 46555,69грн., задовольнити частково - в сумі 45766,08грн.; стягнуто з Управління поліції охорони в Донецькій області на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком суму основного боргу у розмірі 45766,08грн., та суму судового збору у розмірі 1921,00грн.

03.09.2019 на виконання вказаного рішення виданий наказ.

21.12.2019 на адресу господарського суду Донецької області від Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком надійшла скарга №12С000-3815 від 19.12.2019 на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Немченко А.І. щодо повернення наказу господарського суду Донецької області №905/984/19 від 03.09.2019 року без прийняття до виконання.

В обґрунтування скарги ПАТ Укртелеком на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Немченко А.І., скаржник наводить те, що боржник має винятковий статус (не є розпорядником бюджетних коштів, не фінансується з Державного бюджету, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями), і викладені у повідомленні державного виконавця від 29.11.2019 обставини не свідчать про існування загальних законодавчих заборон щодо стягнення з боржника грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.12.2019 скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.12.2019 року.

В судове засідання 27.12.2019 року представники позивача, відповідача, органу виконання судового рішення не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Згідно з ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини регулює Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі Півень проти України вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (п.35 рішення).

Таким чином, рішення у справі є обов`язковим до виконання та має бути виконано.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу.

З наданих скаржником документів вбачається, що 29.11.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Немченко А.І. видане повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу - наказу господарського суду Донецької області №905/984/19 від 03.09.2019 року.

Повідомлення вмотивоване тим, що, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому, враховуючи те, що боржник - Управління поліції охорони в Донецькій області є органом державної влади, то стягувачу запропоновано звернутися до органів Державної казначейської служби України. Як на правову підставу державний виконавець наводить ст.ст. 4, 6, 9 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постанови КМУ № 845 від 03.08.2011 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 45 від 30.01.2013.

Суд враховує, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління поліції охорони в Донецькій області є органом державної влади.

Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Статтею 3 вищезазначеного Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Статтею 3 Постанови КМУ № 845 від 03.08.2011 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 45 від 30.01.2013 визначений порядок виконання рішень про стягнення коштів з боржників, які виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Разом з цим, як вбачається з п.п.9 п.5 Положення про Національну поліцію, затвердженого Постановою КМУ № 877 від 28.10.2015 року, національна поліція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах), інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання.

Так, Управління поліції охорони у Донецькій області має рахунок № НОМЕР_1 , МФО 320478, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», .

Згідно положень пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, терміни «безспірне списання» у цьому Порядку - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; «боржники» - розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Таким чином, боржник за наказом господарського суду №905/984/19 - Управління поліції охорони в Донецькій області не є розпорядником бюджетних коштів, не фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, діє виключно на договірних підставах, тобто є винятком з державних органів, за зобов`язаннями яких, гарантується виконання рішень суду шляхом безспірного списання з бюджетних рахунків.

Разом з цим, з огляду на положення Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою КМУ від 03.09.2014 року за № 440, органом державної виконавчої служби, до якого подаються на виконання рішення суду, виконання яких гарантується державою, є управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в областях.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що Управління поліції охорони в Донецькій області, відповідно до Положенням про Національну поліцію, не є розпорядником бюджетних коштів, не фінансується з Державного бюджету, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, то правомірним є звернення Публічного акціонерного товариства Укртелеком до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою №12С000-3804 від 20.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскарженні сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до пункту 7 постанови від 26.12.2003 року № 14 Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до ч.2 ст. 343 ПІК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи, що доводи заявника скарги є правомірними, вимоги про визнання неправомірними дії державного виконавця щодо повернення наказу господарського суду Донецької області від 03.09.2019 без прийняття до виконання, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 233, 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро, на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Немченко А.І. щодо повернення наказу господарського суду Донецької області без прийняття до виконання, - задовольнити повністю.

Визнати дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Немченко А.І. щодо повернення Наказу № 905/984/19 від 03.09.2019, виданого господарським судом Донецької області стягувачу без прийняття до виконання такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийняти до виконання Наказ № 905/984/19 від 03.09.2019, виданий господарським судом Донецької області, винести постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі вказаного виконавчого документа.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.12.2019.

У відповідності до ст. 254 ГПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Відповідно до ст. 345 ГПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суддя К.С. Харакоз