ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.12.2019 Справа № 905/1704/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позивом: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (; адреса: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр.Миру, 70),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Востокспецреклама (; адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, 57),

про: стягнення 29.727,30 грн., -

за участю представників сторін

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились, -

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Востокспецреклама про стягнення вартості демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами у розмірі 29.727,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 77 від 20.02.2013 (зі змінами) "Про розгляд звернень суб"єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполь" між позивачем та ФОП Михайлюк Н.В. було укладено договір № 6 від 21.02.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів. Також, на підставі рішень Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 128 від 22.03.2013 та № 322 від 21.08.2013 (зі змінами) "Про розгляд звернень суб"єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполь" між позивачем та ФОП Пащенко Т.К. було укладено відповідні договори № 29 від 22.03.2013 та № 65 від 28.11.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів; ФОП Пащенко Т.К. надано відповідні дозволи на розміщення зовнішньої реклами за схемами: 688, 679, 678, 672, 669, 668.

Позивач вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу № 2 від 01.02.2018 рекламні конструкції зовнішньої реклами за схемами 688, 679, 678, 672, 669, 668 ФОП Пащенко Т.К. було продано відповідачу - товариству з обмеженою відповідальністю Востокспецреклама.

Умовами договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів передбачено, що протягом 10 днів після припинення договору розповсюджувач зобов"язаний за власний рахунок демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами, відновити елементи благоустрою і повернути місця розташування рекламних засобів Виконкому на підставі акту приймання-передачі, який підписується сторонами. Невиконання відповідачем умов договору щодо демонтування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами стало підставою (відповідно до рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.03.2011 № 95 "Про затвердження Порядку демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполь у новій редакції" та наказу начальника Головного управління містобудування і архітектури № 90 від 24.07.2018 "Про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна фабрика "Востокспецреклама") для демонтажу вищезазначених спеціальних конструкцій за рахунок коштів міського бюджету м. Маріуполь. Демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами здійснено на підставі укладеного з ФОП Добровольською С.В. договору № 27 від 31.10.2018 на надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, вартість демонтажу склала 29.727,30 грн.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 21.02.2013 № 6 з додатками та додатковими угодами, договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 22.03.2013 № 29 з додатками та додатковими угодами, договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 28.11.2013 № 65 з додатками та додатковими угодами, договір купівлі-продажу від 01.02.2018 № 2, листування, рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.03.2011 № 95 «Про затвердження Порядку демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя у новій редакції», рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.03.2017 № 46 «Про затвердження Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя», рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради «Про розгляд звернень суб`єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя» від 20.02.2013 № 77, від 20.03.2013 № 128, від 21.08.2013 № 322, договір на надання послуг з демонтажу рекламних конструкцій (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) № 7 від 28.03.2017 з додатками, виписку Державної казначейської служби за 25.05.2017, платіжне доручення № 80 від 24.05.2017 на суму 163350,00 грн., договір на надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами № 27 від 31.10.2018 з додатками, платіжне доручення № 2 від 17.12.2018 на суму 163500,00 грн., виписку Державної казначейської служби за 18.12.2018, наказ начальника Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 24.07.2018 № 90 «Про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламна фабрика «Востокспецреклама»», дозволи виконавчого комітету Маріупольської міської ради на розміщення зовнішньої реклами, акти прийому-здачі виконаних робіт від 03.11.2018, від 14.11.2018 та акти про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 03.11.2018, від 14.11.2018, фіскальні чеки Укрпошта, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1704/19; визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження; судове засідання призначено на 17.10.2019; визнано явку уповноважених представників сторін в судове засідання не обов`язковою. Встановлено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру (надання відзиву на позовну заяву відповідачем, відповіді на відзив позивачем, тощо).

Дана ухвала отримана позивачем 30.09.2019, відповідачем 01.10.2019, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, заявлено клопотання про відкладення засідання на іншу дату через неотримання від позивача позовних матеріалів.

Ухвалою від 17.10.19 відкладено підготовче засідання на 12.11.2019; визнано явку уповноважених представників сторін не обов`язковою; запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали від 23.09.2019 по справі № 905/1704/19.

Вказана ухвала суду отримана позивачем 20.10.2019, відповідачем - 25.10.2019, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Станом на 12.11.2019 від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, про причини неподання відзиву на позовну заяву суд не повідомлено.

Ухвалою від 12.11.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/1704/19; призначено розгляд справи по суті на 10.12.2019 року. Явка представників сторін визнана не обов`язковою.

05.12.2019 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Востокспецреклама надійшов відзив на позовну заяву від 03.12.2019 б/н (вх.№24819/19 від 05.12.2019), в якому викладено заперечення проти задоволення позовних вимог виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

Ухвалою від 10.12.2019 відзив на позовну заяву від 03.12.2019 б/н Товариства з обмеженою відповідальністю Востокспецреклама (вх.№ 24819/19 від 05.12.2019) залишено без розгляду.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.12.2019, судом оголошено стислий зміст позовних вимог, заслухано вступне слово представника відповідача та оголошено перерву в судовому засіданні до 19.12.2019.

Про перерву в судовому засіданні до 19.12.2019 представник відповідача повідомлений під розписку, а позивач відповідною ухвалою суду від 10.12.2019.

В судове засідання 19.12.2019 позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами без присутності представників позивача та відповідача.

Оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, встановлено Законом України "Про рекламу", Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила) та іншими нормативними актами України.

Статтею 1 Закону України "Про рекламу" визначено, що зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про рекламу" визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Відповідно до п. 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами місцем розташування рекламного засобу є площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надаються розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

Згідно з п. 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

У відповідності до п. 24 Типових правил виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

За приписами пункту 46 Типових правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Згідно з п.4.13. Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого Рішенням Маріупольської міської ради №46 від 22.03.2017р., у разі прийняття рішення про надання дозволу керівник робочого органу протягом п`яти робочих днів підписує обидва примірники дозволу, скріплює їх печаткою робочого органу та готує проект договору на тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання проекту договору замовник підписує його та вносить до міського бюджету встановлену договором плату у повному обсязі або, при наданні розстрочки платежу, перший платіж.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що підставою для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами є наданий у встановленому порядку дозвіл та укладений між робочим органом (позивачем) та розповсюджувачем (відповідачем) договір на тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами частини 4 статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підтвердження позовних вимог позивач надав до матеріалів справи рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради «Про розгляд звернень суб`єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя» від 20.02.2013 № 77, яким продовжено термін дії дозволів на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами серед інших й фізичній особі-підприємцю Михайлюк Н.В. на 10 бігбордів терміном 5 років згідно з додатком 1 (п.1.1), фізичній особі-підприємцю Пащенко Т.К. на 9 бігбордів терміном на 5 років згідно з додатком 3 (п.1.3); головному управлінню містобудування і архітектури Маріупольської міської ради підготувати відповідні проекти договорів та дозволи на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами суб`єктам господарської діяльності, зазначеним у п.п.1,2,3 вказаного рішення (п.6); суб`єктам господарської діяльності укласти договір з виконкомом Маріупольської міської ради та внести протягом 5 днів після укладення договору зазначену у договорі суму до міського бюджету (п.7); у випадку невиконання вимог, викладених у п.7 цього рішення, воно втрачає чинність (п.8).

У Додатку 1 до цього рішення викладено перелік місць розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами фізичної особи-підприємця Михайлюк Н.В, а саме: 1) перехрестя бул.Шевченка та пр..Металургів (район магазину «Слільпо»), № за схемою 1038, розмір конструкцій 6,0х6,0м, термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 2) перехрестя вул.. Шевченка та вул.. Артема, № за схемою 616, розмір 6,0х6,0м, термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 3) перехрестя вул..Артема та вул..Миколаївської, № за схемою 619, розмір 3,0х6,0м., термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 4) пр..Металургів, 94, № за схемою 614, розмір 3,0х6,0м., термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 5) пр.. Будівельників (район школи міліції), № за схемою 610, розмір 3,0х6,0м., термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 6) пр..Будівельників, 145, № за схемою 611, розмір 3,0х6,0м., термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 7) перехрестя бул.Шевченка та вул..9Авіадивізії, № за схемою 604, розмір 6,0х6,0м., термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 8) перехрестя бул.Шевченка та вул..Купріна, № за схемою 606, розмір 3,0 х12,0м, термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 9) перехрестя бул.Шевченка та вул..Купріна, № за схемою 605, розмір 6,0х6,0м, термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017; 10) перехрестя Шевченка та пр..Будівельників, № за схемою 609, розмір 6,0х6,0м., термін дії з 19.09.2012 по 19.09.2017.

З поданих позивачем матеріалів також вбачається, що 21.02.2013 між виконавчим комітетом Маріупольської міської ради та фізичною особою-підприємцем Михайлюк Н.В. (розповсюджувач) укладено договір № 6 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів. Цим договором було обумовлено строк його дії з дня підписання сторонами протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років; строк цього договору не підлягає автоматичному поновленню (п.5.2, п.5.4, 5.5 договору).

У додатку 1 до цього договору наведено перелік місць розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами кількістю 10 одиниць згідно переліку.

Матеріали справи не містять відповідних Дозволів, виданих ФОП Михайлюк Н.В, на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.

У той же час, позивачем не наведено і з матеріалів справи не вбачається взаємозв`язку між поданими виконавчим комітетом Маріупольської міської ради документами про наявність договірних правовідносин з фізичною особою-підприємцем Михайлюк Н.В. (договір № 6 від 21.02.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів з додатками та додатковими угодами до нього) та предметом спору у цій справі - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Востокспецреклама вартості демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за схемами 688, 679, 678, 672, 669, 668, за адресами: Лівобережний район, площа Перемоги (район будинку № АДРЕСА_1 (центральні прохідні комбінату «Азовсталь»), Лівобережний район, перехрестя пр..Перемоги та вул..Міклухо Маклая, Центральний район, пр..Миру (розподільча смуга, район крамниці «Амстор»), Приморський район, вул..Флотська (район АЗС №9), Приморський район, перехрестя пр..Миру та вул..Флотської, відповідно.

Отже, вказані документи (договір № 6 від 21.02.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів з додатками та додатковими угодами до нього) суд не приймає до уваги, оскільки вони не мають доказового значення у цій справі і не стосуються предмету спору. Протилежного позивачем не доведено, зі змісту позовних вимог не вбачається.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради «Про розгляд звернень суб`єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя» від 20.03.2013 № 128 продовжено термін дії дозволів на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами серед інших й фізичній особі-підприємцю Пащенко Т.К. на 7 бігбордів терміном на 5 років згідно з додатком 8 (п.1.9); головному управлінню містобудування і архітектури Маріупольської міської ради підготувати відповідні проекти договорів та дозволи на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами суб`єктам господарської діяльності, зазначеним у п.п.1,2,3 вказаного рішення (п.4); суб`єктам господарської діяльності укласти договір з виконкомом Маріупольської міської ради та внести протягом 5 днів після укладення договору зазначену у договорі суму до міського бюджету (п.7); у випадку невиконання вимог, викладених у п.7 цього рішення, воно втрачає чинність (п.8).

У Додатку 8 до цього рішення викладено перелік місць розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами фізичної особи-підприємця Пащенко Т.К., а саме: 1) перехрестя вул..Варганова та пр..Металургів, № за схемою 687, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 2) пр..Леніна (розподільча смуга, район будинку № 100), № за схемою 683, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 3) перехрестя вул..Артема та пр..Леніна (район Драмтеатру), № за схемою 675, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 4) пр..Леніна (розподільча смуга, район ТЦ «Амстор»), № за схемою 672, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 5) перехрестя пр.Леніна та вул..Червонофлотської, № за схемою 668, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018.

Матеріали справи містять договір № 29 від 22.03.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, укладений між виконавчим комітетом Маріупольської міської ради та фізичною особою-підприємцем Пащенко Т.К. як розповсюджувачем.

Згідно п.1.2 цього договору та додатку №1 до нього, позивач передав в тимчасове платне користування розповсюджувачу місця розташування рекламних засобів (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) за адресою: 1) перехрестя вул.Варганова та пр.Металургів, № за схемою 687; 2) пр..Леніна (розподільча смуга, район будинку № 100), № за схемою 683; 3) перехрестя вул..Артема та пр..Леніна (район «Драмтеатру»), № за схемою 675; 4) пр..Леніна (розподільча смуга, район ТЦ «Амстор»), № за схемою 672; 5) перехрестя пр..Леніна та вул..Червонофлотсьткої, № за схемою 668.

За цим договором Розповсюджувач зобов`язався не розміщувати рекламні засоби на місцях, наданих йому в користування, до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у встановленому порядку (п.2.3.2 договору), у випадку припинення цього договору розповсюджувач повертає місця розташування рекламних засобів виконкому на підставі акту приймання-передачі (п.4.1 договору). Протягом 10 днів після припинення цього договору розповсюджувач зобов`язаний за власний рахунок демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами, відновити елементи благоустрою і повернути місця розташування рекламних засобів виконкому (п.4.2 договору).

У разі невиконання розповсюджувачем вимог цього договору щодо демонтування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, виконком має право провести демонтаж спеціальних конструкцій, що розташовані на займаному розповсюджувачем місці, з наступним відшкодуванням розповсюджувачем витрат виконкому, пов`язаних з проведенням робіт з демонтажу і зберіганням демонтованих спеціальних конструкцій зовнішньої реклами (п.4.6 договору).

У п.5.3 договору визначено, що у випадку отримання розповсюджувачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих йому в користування на підставі цього договору, цей договір діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років. Строк цього договору не підлягає автоматичному поновленню (п.5.4 договору).

Також, матеріали справи містять договір № 65 від 28.11.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, укладений між виконавчим комітетом Маріупольської міської ради та фізичною особою-підприємцем Пащенко Т.К. як розповсюджувачем.

Згідно п.1.2 цього договору та додатку №1 до нього, позивач передав в тимчасове платне користування розповсюджувачу місця розташування рекламних засобів (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) за адресою: 1) пр.Металургів/пр..Ілліча, № за схемою 667; 2) вул..Червонофлотська (АЗС №9), № за схемою 669; 3) вул.Набережна, № за схемою 679; 4) вул.Нахімова/вул..Бахчіванджи, № за схемою 681; 5) пр..Леніна/вул.Зелінського, № за схемою 684; 6) пр.Нахімова/вул..Апатова, № за схемою 686; 7) пр. Перемоги, 36, № за схемою 688; 8) Пост-мост, № за схемою 818; 9) Пост-мост, № за схемою 819.

За цим договором Розповсюджувач зобов`язався не розміщувати рекламні засоби на місцях, наданих йому в користування, до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у встановленому порядку (п.2.3.2 договору), у випадку припинення цього договору розповсюджувач повертає місця розташування рекламних засобів виконкому на підставі акту приймання-передачі (п.4.1 договору). Протягом 10 днів після припинення цього договору розповсюджувач зобов`язаний за власний рахунок демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами, відновити елементи благоустрою і повернути місця розташування рекламних засобів виконкому (п.4.2 договору).

У разі невиконання розповсюджувачем вимог цього договору щодо демонтування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, виконком має право провести демонтаж спеціальних конструкцій, що розташовані на займаному розповсюджувачем місці, з наступним відшкодуванням розповсюджувачем витрат виконкому, пов`язаних з проведенням робіт з демонтажу і зберіганням демонтованих спеціальних конструкцій зовнішньої реклами (п.4.6 договору).

У п.5.4 договору визначено, що у випадку отримання розповсюджувачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих йому в користування на підставі цього договору, цей договір діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років. Строк цього договору не підлягає автоматичному поновленню (п.5.5 договору).

Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради «Про розгляд звернень суб`єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя» від 21.08.2013 № 322 продовжено термін дії дозволів на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами серед інших й фізичній особі-підприємцю Пащенко Т.К. на 9 бігбордів терміном на 5 років згідно з додатком 3 (п.1.3); головному управлінню містобудування і архітектури Маріупольської міської ради підготувати відповідні проекти договорів та дозволи на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами суб`єктам господарської діяльності, зазначеним у п.п.1,2 даного рішення (п.6); суб`єктам господарської діяльності укласти договір з виконкомом Маріупольської міської ради та внести протягом 5 днів після укладення договору зазначену у договорі суму до міського бюджету (п.7); у випадку невиконання вимог, викладених у п.7 цього рішення, воно втрачає чинність (п.8).

У Додатку 3 до цього рішення викладено перелік місць розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами фізичної особи-підприємця Пащенко Т.К., а саме: 1) пр..Перемоги (район будинку № 36), № за схемою 688, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 2) вул..Набережна (район зупинки «Центральні прохідні комбінату «Азовсталь»), № за схемою 679, розмір спеціальних конструкцій 6,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 3) перехрестя пр..Металургів та пр..Ілліча, № за схемою 667, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 4) перехрестя пр..Нахімова та вул.Апатова, № за схемою 686, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 5) перехрестя пр.Леніна та вул..Зелінського, № за схемою 684, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 6) перехрестя пр..Нахімова та вул..Бахчиванжи, № за схемою 681, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 7) вул.Червонофлотська (район АЗС №9), № за схемою 669, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 16.01.2013 до 16.01.2018; 8) пост-мост, № за схемою 818, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 18.06.2013 до 18.06.2018; 9) пост-мост, № за схемою 819, розмір спеціальних конструкцій 3,0х6,0м., термін дії з 18.06.2013 до 18.06.2018.

Матеріали справи містять дозволи на розміщення зовнішньої реклами, видані Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Фізичній особі-підприємцю Пащенко Тамарі Костянтинівні, за адресою:

- Лівобережний район, площа Перемоги (район будинку №36), рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 688, термін дії дозволу з 16.01.2013 до 16.01.2018;

- Лівобережний район, вул..Набережна (центральні прохідні комбінату «Азовсталь»), рекламний щит розміром 6,0х6,0м., № за схемою 679, термін дії дозволу з 16.01.2013 до 16.01.2018;

- Лівобережний район, перехрестя пр..Перемоги та вул..Міклухо Маклая, рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 678, термін дії дозволу з 16.01.2013 до 16.01.2018;

- Центральний район, пр..Миру (розподільча смуга, район крамниці «Амстор»), рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 672, термін дії дозволу з 16.01.2013 до 16.01.2018;

- Приморський район, вул..Флотська (район АЗС №9), рекламний щит розміром 6,0х6,0м., № за схемою 669, термін дії дозволу з 16.01.2013 до 16.01.2018;

- Приморський район, перехрестя пр..Миру та вул..Флотської, рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 668, термін дії дозволу з 16.01.2013 до 16.01.2018.

Таким чином, з урахуванням умов п.5.3 договору № 29 від 22.03.2013 та п.5.4 договору № 65 від 28.11.2013, а також терміну дії вище перелічених дозволів на розміщення зовнішньої реклами, вказані договори діяли протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років. Тобто, до 16.01.2018 відповідно.

Отже, договори № 29 від 22.03.2013 та № 65 від 28.11.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, укладені між виконавчим комітетом Маріупольської міської ради (позивачем) та фізичною особою-підприємцем Пащенко Т.К. як розповсюджувачем, припинили свою дію з 16.01.2018.

З огляду на викладене, у розповсюджувача (ФОП Пащенко Т.К.), в силу положень цих договорів, виник обов`язок повернути місця розташування рекламних засобів позивачу на підставі акту приймання-передачі та протягом 10 днів після припинення Договору за власний рахунок, зокрема, демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами.

З матеріалів справи також вбачається, що розповсюджувач (ФОП Пащенко Т.К.) за договором купівлі-продажу від 01.02.2018 № 2 продала Товариству з обмеженою відповідальністю «Востокспецреклама» (відповідачу) спеціальні рекламні конструкції загальною кількістю 23 одиниці згідно переліку, у тому числі:

- Лівобережний район, площа Перемоги (район будинку №36), рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 688;

- Лівобережний район, вул..Набережна (центральні прохідні комбінату «Азовсталь»), рекламний щит розміром 6,0х6,0м., № за схемою 679;

- Лівобережний район, перехрестя пр..Перемоги та вул..Міклухо Маклая, рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 678;

- Центральний район, пр..Миру (розподільча смуга, район крамниці «Амстор»), рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 672;

- Приморський район, вул..Флотська (район АЗС №9), рекламний щит розміром 6,0х6,0м., № за схемою 669;

- Приморський район, перехрестя пр..Миру та вул..Флотської, рекламний щит розміром 3,0х6,0м., № за схемою 668.

За умовами цього договору купівлі-продажу, договір вважається виконаним після передачі товару у власність покупця та підписання акта приймання-передачі сторонами, з наступною оплатою згідно п.3.2 цього договору (оплата здійснюється протягом 90 календарних днів після підписання акта приймання-передачі).

Матеріали справи не містять документального підтвердження підписання між ФОП Пащенко Т.К. та відповідачем (ТОВ «Востокспецреклама») акта приймання-передачі товару та здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу від 01.02.2018 № 2.

Втім, відповідачем не заперечувався факт набуття права власності на спеціальні рекламні конструкції загальною кількістю 23 одиниці за цим договором купівлі-продажу.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось документального підтвердження звернення відповідача до робочого органу щодо оформлення дозвільної документації для розміщення зовнішньої реклами (спеціальних рекламних конструкцій згідно переліку) та укладення з позивачем відповідного договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, як це передбачено Законом України Про рекламу, Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 та Положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м.Маріуполя, затвердженого рішенням Виконкому Маріупольської міської ради від 22.03.2017 № 46.

При цьому, пунктом 4.22. Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м.Маріуполя, затвердженого рішенням Виконкому Маріупольської міської ради від 22.03.2017 № 46 встановлено, що у разі набуття права власності на рекламний засіб іншою особою або передачі його в оренду дозвіл підлягає переоформленню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з п.45 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.

Як встановлено п.46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067, у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.03.2011 № 95 затверджено Порядок демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполь у новій редакції.

Пунктом 1.3 цього Порядку визначено, що Порядок є обов`язковим для виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади і місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності та підпорядкування, їх посадовими і службовими особами, а також фізичними особами-підприємцями, які здійснюють діяльність з розміщення зовнішньої реклами на території міста Маріуполя.

Згідно п.2.1 Порядку, демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами здійснюється зокрема у наступних випадках: закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами і не продовження строку його дії у встановленому законодавством порядку (п.2.1.1); припинення дії договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів з підстав, передбачених умовами цього договору або законом (п.2.1.3); самовільного розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами безвідповідного дозволу та (або) без укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів (п.2.1.5).

У пункті 2.8 Порядку визначено, що робочий орган приймає рішення про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами: у випадку невиконання розповсюджувачем зовнішньої реклами вимог припису у термін, зазначений в ньому (п.2.8.1); у випадках, передбачених підпунктами 2.1.3-2.1.5 пункту 2.1 цього Порядку. Згідно пп.2.8.2, у випадках, передбачених підпунктами 2.1.3-2.1.5 пункту 2.1 цього Порядку, припис не видається.

Рішення про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами приймається у формі наказу керівника робочого органу (п.2.9 Порядку).

При цьому, в п.1.2.8 цього Порядку визначено, що «робочий орган» - орган, на який Маріупольською міською радою покладені функції щодо регулювання діяльності з розміщення зовнішньої на території міста Маріуполя - Головне управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради.

Згідно п.2.12 цього Порядку, у термін, який не повин перевищувати п`яти робочих днів, робочий орган направляє рішення про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами розповсюджувачу реклами рекомендованим поштовим відправленням або вручає під його особистий підпис.

У термін, який не повине перевищувати тридцяти календарних днів з дня отримання розповсюджувачем зовнішньої реклами рішення робочого органу про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, розповсюджувач зовнішньої реклами зобов`язаний демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами, зазначені у рішенні (п.2.13 Порядку).

У разі нездійснення розповсюджувачем зовнішньої реклами демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами протягом терміну, визначеного у рішенні робочого органу, демонтаж спеціальних конструкцій здійснюється за рахунок коштів міського бюджету м.Маріуполя з наступним їх відшкодуванням за рахунок розповсюджувача зовнішньої реклами (п.2.15 Порядку).

В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось доказів скасування повністю чи частково вказаного Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що начальником Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради як робочим органом видано наказ від 24.07.2018 № 90 «Про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламна фабрика «Востокспецреклама».

Згідно цього наказу, в результаті перевірки дотримання товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламна фабрика «Востокспецреклама» порядку розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території міста Маріуполя встановлено факт порушення п. 3, 23 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 № 2067, розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами без відповідного дозволу, у зв`язку з чим наказано товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламна фабрика «Востокспецреклама» у термін, який не повинен перевищувати 30 календарних днів з дня отримання цього наказу, демонтувати спеціальні конструкції зовнішньої реклами бігборд 3,0 х 6,0 11од., що розташовані за адресами, у тому числі:

- пр.Перемоги (р-н будинку №36), № за схемою 688;

- вул..Набережна (р-н зупинки Центральні прохідні комбінату «Азовсталь»), № за схемою 679;

- перехрестя пр..Перемоги та вул..Міклухо Маклая, № за схемою 678;

- пр..Миру (ТЦ «Амстор», розподільча смуга), № за схемою 672;

- вул..Флотська (район АЗС №9), № за схемою 669;

- перехрестя пр..Миру та вул..Флотської, № за схемою 668

З доданого до позовної заяви фіскального чека УКРПОШТА вбачається, що 07.08.2018 на імя ТОВ «Рекламная фабрика» направлено рекомендований лист, ідентифікатор поштового відправлення 553.

В матеріалах справи відсутні докази отримання цього поштового відправлення адресатом, тому судом зроблено відстеження поштового відправлення на офіційному веб-сайті Укрпошта в мережі Інтернет та виявлено, що дані про відправлення за номером 553 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Суд враховує, що наказ начальника Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 24.07.2018 № 90 «Про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламна фабрика «Востокспецреклама» за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії, стосується прав або інтересів визначеної в акті особи, і дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Як вказано в цьому наказі, він стосується товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна фабрика «Востокспецреклама». Зміст наказу не має ідентифікаційного коду юридичної особи, якої він стосується та його місцезнаходження.

Відповідачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю Востокспецреклама (; місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, 57).

Доказів проведення Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради перевірок дотримання порядку розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території міста Маріуполя саме відповідачем до матеріалів справи не надано, як не надано належних доказів пред`явлення вимог про усунення порушень порядку розповсюдження та розміщення реклами до ТОВ «Востокспецреклама» чи прийняття рішення робочого органу про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами відносно саме відповідача, а також доказів надсилання саме відповідачу рекомендованим поштовим відправленням такого рішення або вручення під його особистий підпис.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов п.4.2. договорів про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів щодо демонтування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, внаслідок чого позивачем у відповідності до п.4.6. договору та Порядку демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполь у новій редакції, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.03.2011 № 95 самостійно проведено демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, вартість такого демонтажу складає 29727,30 грн., на стягненні яких з відповідача наполягає позивач.

Як вбачається, на підтвердження витрат з демонтажу рекламних конструкцій позивач надав:

договір № 7 від 28.03.2017 на надання послуг з демонтажу рекламних конструкцій (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) з додатками, укладений між Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради (замовник) та Приватним підприємством «Автоелемент» (виконавець), з терміном дії до 11.12.2017;

виписку Державної казначейської служби України за 25.05.2017 про виконання договору № 7 від 28.03.2017 на надання послуг з демонтажу рекламних конструкцій (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) та платіжне доручення № 80 від 24.05.2017 на суму 163350,00 грн.;

договір № 27 від 31.10.2018 на надання послуг з демонтажу рекламних конструкцій (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) з додатками та додатковою угодою, укладений між Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Добровольською Світланою Володимирівною (виконавець), з терміном дії до 10.12.2017;

виписку Державної казначейської служби України за 18.12.2018 про виконання договору № 27 від 31.10.2018 на надання послуг з демонтажу рекламних конструкцій (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) та платіжне доручення № 2 від 17.12.2018 на суму 163500,00 грн.;

акти прийому-здачі виконаних послуг та акти про демонтаж спеціальної конструкції зовнішньої реклами від 03.11.2018, від 13.11.2018, від 14.11.2018 відповідно (спеціальні конструкції зовнішньої реклами за схемою №№ 668, 672, 688, 669, 678, 679).

Втім, як встановлено судом, між позивачем та відповідачем будь-які договори, у тому числі про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, відсутні.

Предмет чи підстави позовних вимог позивач не змінював.

За висновком суду, між сторонами виникли позадоговірні відносини, вони не регулюються положеннями ст.ст. 622, 526, 651 Цивільного кодексу України та ст.ст.180, 181 Господарського кодексу України, на які посилається позивач у позовній заяві.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

За приписами частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами 1 - 3 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Аналогічні положення містяться і в частинах 3, 4 статті 225 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків (зв`язок протиправної поведінки і збитків, що настали, при якому протиправність є причиною, а збитки - наслідком); розмір збитків (їх наявності та розміру); вина. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Відповідно до ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ч.1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.79 ГПК України).

Проте, позивачем, всупереч вимогам ч.3 ст.13 ГПК України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки не надано достовірних доказів на їх підтвердження, з огляду на що підстави для задоволення позовних вимог останнього відсутні.

Як вбачається, відповідачем в порядку ст. 124 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи надано попередній розрахунок суми судових витрат б/н від 03.12.2019 (вх.№24820/19 від 08.23.2019). В зазначеному розрахунку відповідачем вказано, що згідно додатку №1 від 11.10.2019 до договору про надання правової допомоги №20 від 26.03.2019 орієнтована вартість послуг з представництва інтересів по справі №905/1704/19 складає 12000 грн., яка складається з: складання заяв до суду та до позивача; ознайомлення з матеріалами справи; вивчення судової практики; складання відзиву; підготовка та відправка матеріалів справи; відрядження адвоката до суду.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

В силу ч.1 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України)

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00грн., відповідачем до суду надано копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги №20 від 11.10.2019р (далі -Додаток №1)

Відповідно до п.6, 6.1, 6.2 Додатку №1 порядок приймання-передачі наданої правової допомоги: правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму гонорару(якщо такі мали місце).

При цьому, суду не надано належних документальних доказів здійснення оплати наданих адвокатом послуг в підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, також не надано ані розрахунку розміру винагороди адвокату за надання правової допомоги на суму 12000 грн., ані акту приймання-виконання виконаних робіт на вказану суму, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, в задоволенні вимог відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити за недоведеністю факту їх понесення.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовляється повністю.

Керуючись ст.ст. 73 86, 91, 123, 126, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст підписано 27.12.2019.

Суддя Н.В. Величко