номер провадження справи 18/157/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 справа № 908/2621/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут В.В.

розглянув матеріали справи № 908/2621/19

за позовом Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (72311, Запорізька обл., м. Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, буд. 68-А)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Маттіол (адреса місцезнаходження: 72355, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Тамбовка, вул. Леніна, буд. 143; поштова адреса: 72313, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 28)

про повернення надміру виплачених бюджетних коштів (субвенції) у розмірі 2667,90 грн.

Без виклику учасників справи

Від Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області 23.09.2019 надійшов до господарського суду Запорізької області позов до товариства з обмеженою відповідальністю Маттіол про повернення надміру виплачених бюджетних коштів (субвенції на погашення субсидій, наданих населенню у 2018 році) у розмірі 2667,90 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019 справу № 908/2621/19 передано на розгляд судді Носівець В.В. (після зміни прізвища Левкут В.В.).

Ухвалою суду від 30.09.2019 позовну заяву Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області залишено без руху; позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.10.2019 після усунення недоліків позовної заяви прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 18/157/19, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду від позивача та відповідача не надходило.

Тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться, сплив 27.11.2019, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 27.12.2019.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 19.12.2019.

В обґрунтування позову, позивач вказував, що господарські зобов`язання за цим спором згідно ст. 174 ГК України, виникли безпосередньо із закону та нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність між Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області та ТОВ «Маттіол» на 2018 та 2019 роки. Договори на фінансування пільг та субсидій для населення не укладались. ТОВ «Маттіол» надавав послуги та здійснював нарахування пільг окремим категоріям громадян, а Управління здійснювало фінансування пільг та субсидій населенню, нарахованих ТОВ «Маттіол» за рахунок субвенцій з Державного Бюджету України згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та ст.102 Бюджетного кодексу України. На підставі даних поданих надавачем послуг проведені перерахунки та підписані акти звіряння взаємних розрахунків Управлінням та ТОВ «Маттіол». У відповідності звірених даних виявлено переплату бюджетних коштів, які підлягають поверненню до державного бюджету України, у зв`язку з чим у ТОВ «Маттіол» утворилася заборгованість перед Управлінням у розмірі 2667,90 грн. У грудні 2018 року та у червні 2019 року позивач звертався до відповідача з вимогою повернути надміру виплачені бюджетні кошти (субвенції) у розмірі 2667,90 грн. на рахунок Управління для повернення їх до Державного бюджету України. У відповідь на зазначені вимоги відповідач повідомляв, що у зв`язку з накладеним арештом на розрахунковий рахунок ТОВ «Маттіол», перерахувати кошти ТОВ «Маттіол» не має можливості. Посилаючись на приписи ст.ст. 11, 13, 14, 509, 526, 599, 610 ЦК України, ст. 173, 174, 175, 193 ГК України, Закон України «Про державні цільові програми», Бюджетний кодекс України, Постанову Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», Постанову Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів та здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету", позивач просив позов задовольнити, стягнути 2667,90 грн. надміру виплачених бюджетних коштів.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді відповідно до ст. 120 ГПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повноважному представнику позивача 05.11.2019 за адресою місцезнаходження Управління.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.09.2019, адресою місцезнаходження відповідача є: 72355, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Тамбовка, вул. Леніна, буд. 143.

Ухвала суду від 28.10.2019 про відкриття провадження у справі, направлена відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка співпадає з відомостями, зазначеними в позові, повернута відділенням зв`язку до господарського суду Запорізької області із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Також зазначена ухвала суду відправлялась на поштову адресу відповідача, яка зазначалась позивачем (72313, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 28); отримана представником відповідача 04.11.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №368 від 31.10.2019.

Зазначене свідчить, що судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи у суді, строки вчинення відповідних дій.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі №908/2621/19 від 28.10.2019 відповідачу запропоновано подати відзив у строк не пізніше 25.11.2019. Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного спору є невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення позивачу надміру виплачених бюджетних коштів за надані субсидії населенню.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні цільові програми» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики формує та подає до Кабінету Міністрів України разом з проектом закону про Державний бюджет України на відповідний рік перелік державних цільових програм із зазначенням обсягів фінансування кожної з них за рахунок бюджетних коштів.

Статтею 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» затверджено на 2018 рік міжбюджетні трансферти згідно з додатком № 7. Для реалізації вищезазначеного Закону України постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок), який відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України визначав механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім`ям з дітьми, малозабезпеченим сім`ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв`язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування) за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно п.п. 3, 4 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі- головні розпорядники коштів). Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

Ці законодавчі акти визначили Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області як головного розпорядника коштів з державного бюджету України на відшкодування витрат підприємству за надані житлові субсидії населенню.

Надання субвенцій ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян. Чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок бюджетних коштів. При цьому, зобов`язання сторін виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання.

Таким чином, чинне законодавство України не передбачає обов`язковості договірних відносин сторін на відшкодування витрат за надані житлові субсидії населенню, оскільки зобов`язання сторін виникають безпосередньо із законів України.

Як свідчать матеріали справи, протягом 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Маттіол» надавало послуги та здійснювало нарахування пільг окремим категоріям громадян, а Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області здійснювало фінансування пільг та субсидій населенню, нарахованих ТОВ «Маттіол» за рахунок субвенцій з Державного Бюджету України згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та ст.102 Бюджетного кодексу України.

Згідно п. 5 Порядку підприємства, установи та організації, що надають послуги з постачання електроенергії, транспортування, розподілу та постачання природного газу, послуг з тепло-, водопостачання і водовідведення готують реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, але не вище обсягів нарахованих сум пільг і субсидій, і надсилають їх протягом місяця, але не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним періодом, фінансовим органам райдержадміністрацій, виконавчих органів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), об`єднаних територіальних громад та головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів. Обсяг спожитих енергоносіїв, зазначений у реєстрах, що підлягають перерахуванню, може бути більшим від обсягів нарахованих сум субсидій за наявності у споживача невикористаних сум субсидії у минулих місяцях, що можуть бути використані для оплати послуг відповідно до пункту 15 Положення про Порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р.№ 848.

Як визначено у п. 6 Порядку фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), об`єднаних територіальних громад на підставі інформації, зазначеної у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри сум, що підлягають перерахуванню, та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі у визначені у цьому пункті строки.

Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), послуг з тепло-, водопостачання і водовідведення за видами послуг згідно із узагальненими реєстрами; квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот, а також інших витрат, які відшкодовуються об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельним (житловим) кооперативам, управителям багатоквартирних будинків, доставки громадянам повідомлень про призначення субсидії, виплати громадянам частини невикористаної субсидії для відшкодування витрат на оплату природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), послуг з електропостачання для індивідуального опалення згідно з реєстрами.

Згідно п. 8 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з підприємствами, установами та організаціями, що надають житлово-комунальні послуги.

На підставі даних, поданих ТОВ «Маттіол» як надавачем послуг, проведені перерахунки та підписані акти звіряння взаємних розрахунків Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради та ТОВ «Маттіол». У відповідності звірених даних виявлено переплату бюджетних коштів, які підлягають поверненню до державного бюджету України, у зв`язку з чим у ТОВ «Маттіол» утворилася заборгованість перед Управлінням у розмірі 2667,90 грн., а саме:

- відповідно до перерахунку та акту звіряння взаємних розрахунків № 4 станом на 01.05.2018 за надані субсидії населенню (квартирну плату) встановлена переплата на суму 9,82 грн.;

- відповідно до перерахунку та акту звіряння взаємних розрахунків № 6 станом на 01.07.2018 встановлена переплата за надані субсидії населенню (квартирну плату) на суму 2309,45 грн.;

- відповідно до перерахунку та акту звіряння взаємних розрахунків № 9 станом на 01.09.2018 встановлена переплата за надані субсидії населенню (квартирну плату) на суму 2667,90 грн.

Згідно акту звіряння взаємних розрахунків № 1 станом на 01.08.2019 звірене сальдо на користь Управління у зв`язку з переплатою складає 2667,90 грн.

Зазначене також підтверджується звітом про заборгованість за бюджетними коштами (форма № 7м) на 01.08.2018.

Управління соціального захисту населення Мелітопольскьої міської ради листом від 04.12.2018 № 01-06/5257-03 звернулося до ТОВ «Маттіол» про повернення сум субсидій; просило у зв`язку з відсутністю поточних нарахувань сум субсидій протягом вересня-листопада 2018 року перерахувати суму існуючої дебіторської заборгованості у розмірі 2667,90 грн. на рахунок Управління для повернення їх до державного бюджету України.

У грудні 2018 року відповідач листом від 06.12.2018 вих. № 51 повідомив, що у зв`язку з накладеним арештом на розрахунковий рахунок ТОВ «Маттіол», перерахувати кошти заборгованості у сумі 2667,90 грн. ТОВ «Маттіол» не має можливості. Після того як поточний рахунок буде розблокований ТОВ «Маттіол» зобов`язувалось перерахувати кошти.

У червні 2019 року Управління повторно звернулося до відповідача з листом від 10.06.2019 № 03-27/185 про термінове повернення надміру виплачених бюджетних коштів (субвенції) до 20.06.2019 року.

Управлінням 20.06.2019 вх. № 1787/20 від ТОВ «Маттіол» отримано лист із змістом, аналогічним попередньому листу про неможливість сплатити кошти у зв`язку з арештом рахунків.

Невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення надміру виплачених бюджетних коштів Управлінню відповідно до вимог чинного законодавства стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

В частині 1 ст. 175 ГК України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт неповернення відповідачем у визначений термін (згідно вимог позивача та діючого законодавства) надміру виплачених бюджетних коштів (субсидій) є доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Отже, позивачем підтверджено наявність боргу у відповідача у сумі 2667,90 грн., однак всупереч вимогам позивача та приписам чинного законодавства, надміру виплачені бюджетні кошти Управлінню не повернуті, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 2667,90 грн. надміру виплачених бюджетних коштів (субсидій) задовольняється судом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку позивач надав необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України, не надав до суду доказів, які могли б спростувати обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, які є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір у сумі 1921,00 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 233, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Маттіол (адреса місцезнаходження: 72355, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Тамбовка, вул. Леніна, буд. 143; поштова адреса: 72313, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 28, ідентифікаційний код 32262894) на користь Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (72311, Запорізька обл., м.Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, буд. 68-А, ідентифікаційний код 03193086) 2667,90 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят сім грн. 90 коп.) надміру виплачених бюджетних коштів (субсидій), перерахувавши грошові кошти за реквізитами: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, р/р 2479, банк отримувач ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, , призначення платежу повернення коштів субсидії за 2018 рік. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Маттіол (адреса місцезнаходження: 72355, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Тамбовка, вул. Леніна, буд. 143; поштова адреса: 72313, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 28, ідентифікаційний код 32262894) на користь Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (72311, Запорізька обл., м.Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, буд. 68-А, ідентифікаційний код 03193086; реквізити: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, р/р 2479, банк отримувач ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, ) 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 19.12.2019.

Суддя В.В. Левкут