УХВАЛА

26 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 10/Б-743

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Огородніка К. М., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги ліквідатора Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" арбітражного керуючого Зубик Ю. З.

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019

у складі колегії суддів: Скрипчук О. С. (головуючого), Бонк Т. Б., Матущака О. І.

та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2019

у складі судді Хоми С. О.

у справі за заявою Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Зубик Юлії Зіновіївни

до

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ;

3. ОСОБА_3 ;

4. ОСОБА_4 ;

5. ОСОБА_5 ;

6. ОСОБА_6 ;

7. ОСОБА_7

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності

у межах провадження у справі № 10/Б-743

за заявою Державної податкової інспекції у Теребовлянському районі

до Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 ліквідатор Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" арбітражний керуючий Зубик Ю. З. звернулася безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2019 у справі № 10/Б-743.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 10/Б-743 визначено склад колегії суддів: Білоуса В. В. (головуючого), суддів - Ткаченко Н. Г., Жукова С. В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2019 задоволено заяву суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Білоуса В. В., Жукова С. В., Ткаченко Н. Г. про самовідвід у справі № 10/Б-743.

У зв`язку з ухвалою про самовідвід суддів Білоуса В. В., Жукова С. В., Ткаченко Н. Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 10/Б-743 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Огородніка К. М., Погребняка В. Я., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Оскаржувана постанова Західного апеляційного господарського суду прийнята 06.11.2019. Таким чином, останній день строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції в касаційному порядку припадав на 26.11.2019.

Однак, касаційну скаргу ліквідатором Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" арбітражним керуючим Зубик Ю. З. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 16.12.2019, тобто із пропуском строку, встановленого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

У свою чергу скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження в якому посилається на те, що оскаржувана постанова була ним отримана 26.11.2019, про що надає копію роздруківки із вебсайта Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", яка не може вважатися належним доказом дати та часу отримання оскаржуваної постанови, адже суду касаційної інстанції невідомий адресат, відправник та зміст цього поштового відправлення.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Зазначене вище унеможливлює перевірку судом обставин дотримання скаржником положень статті 288 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим відповідне клопотання може бути розглянуте після надання скаржником належних доказів дати отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Суд відзначає, що саме лише посилання на дату отримання копії судового рішення з долученням клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження за відсутності доказів отримання постанови апеляційної інстанції не є підставою для його поновлення. При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з лише самим посиланням на дату отримання копії судового рішення. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній станом на 2016 рік) визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Загальна сума судового збору при зверненні Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Зубик Юлії Зіновіївни до місцевого господарського суду з відповідною заявою становила 14 104,62 грн.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 28 209,24 грн (14 104,62 х 200 % = 28 209,24 грн).

Проте, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано.

Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Також слід зауважити, що відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, які саме норми порушено чи застосовано неправильно, і в чому саме полягає це порушення або неправильне застосування.

Тобто, в касаційній скарзі має бути чітко викладено зміст порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права з обґрунтуванням порушених норм законодавчими актами та вказуватися конкретні їх пункти та статті.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної норми процесуального закону заявником касаційної скарги дотримано не було. Зокрема, не погоджуючись у касаційній скарзі з оскаржуваними судовими рішеннями та зазначаючи, що їх ухвалено з порушенням норм права не наводить жодного обґрунтування того, у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права тощо зазначаючи про надання повного обгрунтування правових підстав вимог касаційної скарги пізніше.

Частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 292 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною п`ятою статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи наведене касаційна скарга ліквідатора Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" арбітражного керуючого Зубик Ю. З. на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2019 у справі № 10/Б-743 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме - надання доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції (поштового конверту суду, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, довідка органу зв`язку тощо); доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 28 209,24 грн; надати обґрунтування того, в чому саме полягають порушення норм матеріального та/або неправильне застосування норм процесуального права і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваних судових актів у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ліквідатора Державного підприємства "Струсівський комбінат продтоварів" арбітражного керуючого Зубик Ю. З. на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2019 у справі № 10/Б-743 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді К. М. Огороднік
В. Я. Погребняк