РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2019Справа № 910/14040/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 37369,51 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 37369,51 грн., з яких: 18793,87 грн. пені та 18575,64 грн. штрафу за прострочення надання послуг згідно з договором від 26.07.2018 № 580/06/28ЕПП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позов відповідач вказав, що роботи за договором виконані ним у встановлений строк, який обчислюється з дня направлення працівників відповідача на об`єкти позивача. У той же час, після отримання замовлення відповідач здійснював закупівлю необхідних комплектуючих матеріалів, після чого й приступив до виконання робіт.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те, що відповідач всупереч умовам укладеного між сторонами договору не попереджав позивача про строки здійснення закупівлі матеріалів, а відтак роботи виконані відповідачем із простроченням.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, укладено договір № 580/06/28ЕПП про надання послуг, за умовами якого останній зобов`язався надати зазначені в пункті 1.2 послуги, а замовник - прийняти та оплатити їх.

Відповідно до пункту 1.2 договору виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги зі встановлення машин та обладнання спеціального призначення код 5154 (технічне обслуговування, налагодження технологічних параметрів, програмного забезпечення рудосортувального обладнання РЗФ, геофізичної апаратури «Охра», РКС на Інгульській, Новокостянтинівський шахтах та АСУТП купного вилуговування на Смолінській шахті ДП «СХІДГЗК») (далі - обладнання) відповідно до письмових замовлень замовника.

Послуги надаються з використанням запасних частин та комплектуючих виконавця. Перелік використаних запасних частин та комплектуючих, їх вартість зазначаються обов`язково в акті здачі-приймання наданих послуг, який складається на підприємстві виконавця та підписується працівниками шахти замовника (пункт 1.3 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору орієнтовна сума (ціна) договору визначається відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (додаток № 1, який є невід`ємною частиною договору) та не повинна перевищувати 1103550 грн., у т. ч. ПДВ 20 % - 183925 грн., з них: по Інгульській шахті - 433536 грн., у т. ч. ПДВ 20 % - 72256 грн.; по Новокостянтинівській шахті - 323242 грн., у т. ч. ПДВ 20 % - 53873,67 грн.; по Смолінській шахті - 346772 грн., у т. ч. ПДВ 20 % - 57795,33 грн.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що виконавець приступає до надання послуг протягом 30-ти календарних днів з дня отримання від замовника замовлення на надання послуг, при наявності всіх комплектуючих матеріалів. У разі відсутності комплектуючих матеріалів виконавець попереджає замовника про строки, в які будуть закуплені комплектуючі матеріали. Після закупівлі всіх необхідних матеріалів виконавець приступає до надання послуг. Термін надання послуг по одному замовленню не повинен перевищувати 12-ти робочих днів з моменту виїзду працівників ВП «АтаМ» на місце надання послуг.

За кожний день прострочення виконання зобов`язань винна сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, від обсягу невиконаних зобов`язань.

Як убачається із матеріалів справи, позивач надав відповідачу наступні замовлення на проведення ремонту: від 20.08.2018 № 02-03/3497, отримана відповідачем 20.08.2018; від 19.09.2018 № 02-10/2593, отримана відповідачем 26.09.2018; від 13.09.2018 № 02-14/4094, отримана відповідачем 13.09.2018 року.

Однак, відповідач виконання робіт по вказаним заявкам здійснив із простроченням, а саме: за замовленням від 20.08.2018 № 02-03/3497 роботи виконані 27.11.2018, за замовленням від 19.08.2018 № 02-10/2593 - 13.11.2018, за замовленням від 13.09.2018 № 02-14/4094 - 27.11.2018 року.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з претензією від 08.04.2019 № 18/2769 про сплату штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт, що залишена відповідачем без задоволення.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач обумовлені договором роботи в установлений строк не виконав, чим прострочив виконання зобов`язань за наданими позивачем замовленнями.

Водночас, суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності порушенням ним строків виконання робіт, з огляду на закупівлю необхідних комплектуючих. Як передбачено пунктом 5.1 договору, у разі відсутності комплектуючих матеріалів виконавець попереджає замовника про строки, в які будуть закуплені комплектуючі матеріали, та після закупівлі всіх необхідних матеріалів виконавець приступає до надання послуг.

Однак, матеріали справи доказів повідомлення позивача про строки закупівлі комплектуючих матеріалів не містять, також відсутні жодні докази проведення відповідачем закупівлі матеріалів взагалі.

Отже, відповідачем не доведено наявності обставин, що свідчили би про відсутність підстав для застосування до останнього відповідальності у вигляді нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання робіт за договором.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частинами 2, 3 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, здійснивши арифметичний перерахунок штрафних санкцій за визначений позивачем період, суд дійшов висновку про задоволення відповідних позовних вимог у повному обсязі, а саме: про стягнення 18793,87 грн. 0,1 % пені та 7 % штрафу в розмірі 18575,64 грн. за несвоєчасно виконані роботи по замовленням від 20.08.2018 № 02-03/3497, від 19.08.2018 № 02-10/2593 та від 13.09.2018 № 02-14/4094.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 126, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2; ідентифікаційний код 14309787) 18793 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 87 коп. пені, 7 % штрафу в розмірі 18575 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 64 коп., а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова