ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" грудня 2019 р. Справа№ 873/109/19

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Пономаренко Є.Ю.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 08.01.2019 у третейській справі № 3-6/3/18 за позовом акціонерного товариства "Альфа-Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ наступне.

Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулося до постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у складі судді Нечай М.В. з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 08.01.2019 у третейській справі № 3-6/3/18 позов Акціонерного товариства "Альфа-Банк" було задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ТОВ "Торгівельна компанія "ПРОК-М", з ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 , з ОСОБА_3 на користь АТ "Альфа - Банк" заборгованість за Кредитним договором № MBOV01508 від 14.02.2018, а саме: прострочених відсотків - 14 958, 37, простроченого тіла - 299 670, 81 грн., пені - 14 953, 88 грн. та витрат по сплаті третейського збору у сумі 400 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" звернулось до апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 08.01.2019 у третейській справі № 3-6/3/18 у повному обсязі.

Також, у вказаній заяві заявник просить поновити йому строк на її подання.

Колегія суддів, розглянувши клопотання заявника про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, дійшла висновку про неповажність причин його пропуску, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 346 Господарського процесуального кодексу України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом стороною, третьою особою протягом дев`яноста днів з дня ухвалення рішення третейським судом, а особою, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та (або) обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ухвалення рішення третейського суду (ч.2 вказаної статті).

Як вбачається з матеріалів заяви, оскаржуване рішення було прийнято третейським судом 08.01.2019, отже, протягом дев`яноста днів з дня його ухвалення, а саме до 08.04.2019, воно могло бути оскаржене.

Згідно відмітки органу поштового зв`язку на конверті (в якому до суду надійшла заява про скасування рішення третейського суду) заява була подана 17.12.2019, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 346 Господарського процесуального кодексу України, більше чім на 8 місяців.

При цьому, у поданій заяві заявник вказує, що про наявність оскаржуваного рішення третейського суду він дізнався ще у лютому 2019 року, проте товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" воно не оскаржувалося, оскільки, за доводами заявника, він вважав, що третейське застереження, яке міститься в п. 2.7 Глави 6 Розділу 2, не відповідає вимогами ст. 12 Закону України "Про третейські суди".

Як вказує заявник, лише після прийняття Верховним Судом постанови від 15.10.2019 у справі №873/37/19, якою було скасовано ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019, та видано наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 08.01.2019 у справі № 3-6/3/18, у товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" виникли підстави для подання заяви про скасування вказаного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів, зазначає, що клопотання про поновлення строку подання заяви про скасування рішення третейського суду повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Для вирішення господарським судом питання про поновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі, зокрема, і заяв про скасування рішень третейських судів, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22-23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У пункті 41 Рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.10.2016 зі справи "Устименко проти України", дійшов до висновку що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, які у даному випадку є відсутніми.

Так, посилання заявника на те, що оскарження рішення третейського суду ним не здійснювалася, оскільки він вважав, що третейське застереження, яке міститься в п. 2.7 Глави 6 Розділу 2, не відповідає вимогами ст. 12 Закону України "Про третейські суди", і лише після прийняття Верховним Судом постанови від 15.10.2019 у справі №873/37/19 та видачі наказу на примусове виконання вказаного третейського рішення, у товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" виникли підстави для подання заяви про скасування вказаного рішення, жодним чином не можуть свідчити про наявність поважних причин пропуску строку на подання даної заяви.

Колегією суддів враховується, що заявник, будучи обізнаним про наявність рішення третейського суду починаючи ще з лютого 2019 року, свідомо його не оскаржував. Отже, зволікання у поданні заяви про скасування вказаного рішення спростовує існування об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення сторони та не були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

В свою чергу, посилання заявника, як на підставу для несвоєчасного подання заяви про скасування рішення третейського суду, на те, що він вважав, що третейське застереження, яке міститься в п. 2.7 Глави 6 Розділу 2, не відповідає вимогами ст. 12 Закону України "Про третейські суди", не може бути підставою для визнання причин пропуску строку поважними, оскільки, як вже зазначалося, наведене залежало від суб`єктивної поведінки ТОВ "Торгівельна компанія "ПРОК-М".

Колегія суддів зазначає, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття заяви чи скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Отже, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що заявником не наведено достатньо обґрунтованих причин пропуску ним процесуального строку на оскарження рішення третейського суду, а наведені ним підстави в обґрунтування поважності причин пропуску не пов`язані з непереборними причинами, які не залежали від заявника, тому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку.

Частиною 3 статті 346 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, повертається. Суд за клопотанням заявника може поновити пропущений строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, якщо визнає причини його пропуску поважними.

У даному випадку, оскільки причини, наведені заявником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду, визнані неповажними, заява товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 08.01.2019 у третейській справі № 3-6/3/18 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 119, 234, 346 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" у поновленні строку на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 08.01.2019 у третейській справі № 3-6/3/18.

2. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ПРОК-М" заяву про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 08.01.2019 у третейській справі № 3-6/3/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана суддею: 24.12.2019 року.

Суддя Є.Ю. Пономаренко