ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2032/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Лавриненко Л.В.

при секретарі - Лук'ященко В.Ю.

за участю представників:

від позивача: адвокат Русаков С.О.

від відповідачів: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Трейдінг"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.10.2019, суддя в І інстанції Цісельський О.В., повний текст якої складено 23.10.2019 в м. Одесі

у справі № 916/2032/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Трейдінг"

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-7"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Інвест"

про визнання недійсним договору про заміну боржника у зобов'язанні,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області розглядалася справа № 916/2032/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Трейдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-7", Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Інвест" про визнання недійсним повністю з моменту укладання договору про заміну боржника у зобов'язанні (переведення зобов'язання) від 30.11.2017р., укладеного між сторонами.

17.10.2019 року під час судового засідання у вказаній справі на стадії розгляду справи по суті представник позивача заявив про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи № 916/2032/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.10.2019 року визнано подання ТОВ "Гранум Трейдінг" заяви про відвід судді Цісельського О.В. у справі №916/2032/19 зловживанням процесуальними правами. Заяву ТОВ "Гранум Трейдінг" про відвід судді Цісельського О.В. залишено без розгляду. Застосовано до ТОВ "Гранум Трейдінг" за зловживання процесуальними правами захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3842 грн. Стягнуто з ТОВ "Гранум Трейдінг" в дохід Державного бюджету штраф у сумі 3842 грн.

ТОВ "Гранум Трейдінг" у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить ухвалу господарського суду Одеської області від 18.10.2019 у даній справі скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відвід, заявлений представником позивача Русаковим Р.О. не ґрунтувався на незадоволенні процесуальними рішеннями, а був обґрунтований наявністю у позивача сумнівів в неупередженості судді. З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово відкладалась за ініціативою суду, а не за заявою позивача. Відкладення позивачем заявлялось лише один раз 10.10.2019, тож висновок суду про зловживання процесуальними правами є необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Термінал-7" заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Відповідач зазначає, що представник позивача у своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю, однак не вказує що саме суд апеляційної інстанції повинен зробити у подальшому.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано та законно притягнуто позивача ТОВ "ГРАНУМ ТРЕЙДІНГ" до відповідальності за зловживання процесуальними правами задля недопущення некоректної поведінки у подальшому.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 269, 270 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/2032/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Трейдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-7", Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Інвест" про визнання недійсним повністю з моменту укладання договору про заміну боржника у зобов'язанні (переведення зобов'язання) від 30.11.2017р., укладеного між сторонами.

Ухвалою суду від 01.08.2019р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2032/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

17.10.2019р. представник позивача подав до господарського суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 17.10.2019р., у судовому засіданні судом було проголошено протокольну ухвалу про залишення вказаного клопотання без розгляду. При цьому суд виходив із того, що по-перше, клопотання подане в супереч приписам ст.118 ГПК України. По-друге, позивач всупереч вимогам ст.207 ГПК України не надав суду належного обґрунтування неможливості заявлення зазначеного клопотання під час підготовчого засідання, натомість, судом за власною ініціативою, в підготовчому засіданні, яке відбулося 12.09.2019р. було порушено питання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та запропоновано представнику позивача в судове засідання, призначене на 26.09.2019р. надати вільні зразки підпису колишнього директора ТОВ "Гранум Трейдінг" Тихонович О.П., забезпечити його явку для відбору експериментальних зразків підпису, проте ані представник позивача, ані колишній директор в судове засідання 26.09.2019р. не з'явилися. У наступному іншими представниками позивача зазначене клопотання перед судом не ставилося. По-третє, питання, поставлені представником позивача у клопотанні в частині підпису оспорюваного договору директорами ТОВ "Гранум Інвест" та ТОВ "Термінал 7" взагалі не підіймалися представниками позивача під час підготовчого засідання суду.

Відразу після проголошення цієї ухвали представник ТОВ "Гранум Трейдінг" заявив в усній формі про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи № 916/2032/19.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Одеської області від 18.10.2019 року визнано подання ТОВ "Гранум Трейдінг" заяви про відвід судді Цісельського О.В. у справі №916/2032/19 зловживанням процесуальними правами. Заяву ТОВ "Гранум Трейдінг" про відвід судді Цісельського О.В. залишено без розгляду. Застосовано до ТОВ "Гранум Трейдінг" за зловживання процесуальними правами захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3842 грн. Стягнуто з ТОВ "Гранум Трейдінг" в дохід Державного бюджету штраф у сумі 3842 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ГПК України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається із заяви про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду господарської справи № 916/2032/19, вона з посиланням на п. 5 ч. 1 статті 35 ГПК України мотивована відмовою суду у задоволенні клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Частинами 1- 5 ст. 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частини третьої статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку (протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання) заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, частиною 4 ст.35 ГПК України імперативно встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді.

Натомість, чинним законодавством передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень під час розгляду справи у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням), тобто в процесуальний спосіб, а не шляхом заявлення відводів суду.

При цьому, місцевим судом враховано, що першим представником позивача був адвокат Гришин С.В., якому суд у першому підготовчому засіданні у справі із власної ініціативи запропонував надати суду зразки підпису та забезпечити особисту явку колишньої директорки ТОВ "Гранум Трейдінг" Тихонович О.П., яка за ствердженням позивача не підписувала оспорюваний договір з метою призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. Проте, представник позивача адвокат Гришин С.В. та колишня директорка ТОВ "Гранум Трейдінг" Тихонович О.П. в наступне судове засідання не з'явилися, про причини нез'явлення суд не повідомили.

Другий представник позивача адвокат Сідельникова О.Л. в судовому засіданні з розгляду справи по суті заявила клопотання про надання їй можливості ознайомлення з матеріалами справи, оскільки вона є новим представником позивача. Вказане клопотання було судом задоволено, у зв'язку із чим у судовому засіданні була оголошена перерва. Однак, адвокат Сідельникова О.Л. своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи не скористалася.

У наступному, 15.10.2019р. до господарського суду від третього представника позивача адвоката Ніц А.С. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, але 16.10.2019р. з матеріалами справи ознайомився четвертий представник позивача адвокат Чумаченко С.О.

У судовому засіданні 17.10.2019р. приймав участь п'ятий представник позивача адвокат Русаков С.О., який обґрунтовував неможливість подання клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи раніше тим, що він лише 16.10.2019р. уклав з позивачем договір про надання правової допомоги.

Проте, відразу після проголошення ухвали про залишення цього клопотання без розгляду представник ТОВ "Гранум Трейдінг" заявив в усній формі про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи № 916/2032/19.

Приписами частин першої та другої статті 43 ГПК України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини справи та положення статей 35, 43 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що подання заяви про відвід на стадії розгляду справи по суті, який зводиться до незгоди з процесуальними діями судді щодо вирішення процедурних питань в межах розгляду даної справи, є по суті спробою представника відповідача перешкодити прийняттю судом рішення та зловживанням процесуальним правом на відвід.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (наведена позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17)

За приписами пункту 1 частини другої цієї ж статті Кодексу залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальним законом вимагається та забезпечується належна поведінка сторони в господарському суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, тобто зловживає ним.

Подана представником ТОВ «Гранум Трейдінг» адвокатом Русаковим С.О. заява про відвід зводиться до незгоди з процесуальними діями судді щодо вирішення процедурних питань в межах даного позовного провадження.

Водночас, зі змісту поданої заяви неможливо встановити конкретні обставини, що можуть бути підставою для відводу судді у справі.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Колегія суддів зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Наведені ж заявником доводи носять суб`єктивний характер й засновані на його особистих припущеннях, на підтвердження яких, при цьому, не подано жодних доказів.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, колегія суддів вважає, що представник ТОВ «Гранум Трейдінг» адвокат Русаков С.О. звертаючись із заявою про відвід саме з викладених в ній підстав, які свідчать про завідому безпідставність відводу, вдається до зловживань процесуальними правами, наданими йому, як стороні судового процесу, з метою затягування розгляду справи.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що заявлення представником позивача завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальним правом, спрямованим на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи та правомірно залишив зазначену заяву без розгляду на підставі ст. 43 ГПК України.

Частиною 2 ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 43 ГПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов'язків; у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 132 ГПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Також, відповідно до ч.3 ст. 135 ГПК України, у випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи встановлені судом обставини зловживання представником позивача процесуальними правами, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав згідно з ст. 135 ГПК України для покладення на позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 3842 грн. з урахуванням встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019.

Зазначені висновки місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами процесуального права, які судом правильно застосовані, а доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не спростовують вказаних висновків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області від 18.10.2019 у даній справі відповідає чинному законодавству, конкретним обставинам справи і підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Посилання скаржника на неправильне застосування норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування зазначеного судового акту апеляційний господарський суд не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 1 921 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 253, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 18 жовтня 2019 у справі № 916/2032/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Трейдінг" - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Лавриненко Л.В.