ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 921/438/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Кушнір І.В., Случ О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Тернопільської міської ради

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019

та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019

у справі № 921/438/19

за позовом Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д.

до Тернопільської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради;

2)Комунального підприємства фірма "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради,

про визнання недійсними рішень Тернопільської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. (далі - Садівниче товариство) звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради про визнання недійсними з моменту укладення: рішення Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145 "Про створення рекреаційної зони (парку) за адресою вул. Київська-Тарнавського"; рішення Тернопільської міської ради від 19.12.2018 №7/31/49 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території рекреаційного призначення - парку за адресою вул. Київська-Тарнавського управлінню культури і мистецтв Тернопільської міської ради"; рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/91 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за адресою вул. Київська КП фірмі "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради", із змінами відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 06.06.2019 №7/35/117; рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/103 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4 га під будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою вул/ Київська в оренду терміном на десять років, право на оренду земельної ділянки якої набуватиметься на аукціоні".

Позивач 15.08.2019 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Тернопільській міській раді та Виконавчому комітету Тернопільської міської ради вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська-Тарнавського в м. Тернополі та шляхом зупиненя дії спірних рішень Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145, від 19.12.2018 №7/31/49, від 05.04.2019 №7/33/91, від 05.04.2019 №7/33/103, а також прийнятих після звернення з позовом до суду рішення Тернопільської міської ради №7/36/133 від 24.07.2019 "Про визначення земельної ділянки садівничому товариству робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д." та рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №741 від 31.07.2019 "Про впорядкування території визначеної для створення рекреаційної зони за адресою вул Київська-Тарнавського".

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що:

- на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради депутатів трудящих №555 від 22.09.1966 за колективом працівників Тернопільського відділку Львівської залізниці закріплено земельну ділянку площею 24,16 га для закладення колективного саду на північно-східній околиці міста;

- земельна ділянка для вказаних цілей виділена в натурі, підтвердженням чого являється акт від 16.09.1967 (затверджений обласним відділом в справах будівництва та архітектури виконкому Тернопільської обласної ради депутатів трудящих);

- 19.03.1968 зареєстровано статут Садівничого товариства як юридичної особи та користувача земельної ділянки; вказані обставини підтверджуються рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2004, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.08.2004 у справі №13/154-3022;

- предметом спору у справі №13/154-3022 були рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №515 від 16.08.1985, №387 від 24.08.1988 та ухвала Тернопільської міської ради від 20.05.1991 в частині, що стосується вилучення земельної ділянки в Садівничого товариства "Ювілейне", котрі визнані судом недійсними з моменту їх прийняття; рішенням суду у справі №13/154-3022 констатовано, що позивач - Садівниче товариство на законних підставах набуло право постійного користування спірною земельною ділянкою, вилучення якої Тернопільською міською радою здійснено незаконно;

- відповідно до інформації листа Тернопільського міського управління земельних ресурсів №3113 від 17.02.2004 землекористувачем земельної ділянки площею 24,0 га для ведення садівництва по вулиці Київська в місті Тернополі, є садово-городнє товариство "Ювілейне";

- в подальшому, за згодою землекористувача рішенням Тернопільської міської ради від 18.10.2007 №5/13/120 вилучено з користування садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці "Ювілейне" земельну ділянку площею 8,74 га;

- відповідно до довідки Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №265/117-18 від 27.02.2018, згідно з даними Державного земельного кадастру, у т.ч. державної статистичної звітності форми 6-ЗЕМ (станом на 01.01.2016) земельна ділянка площею 15,2600 га обліковується за Тернопільським відділенням Львівської залізниці в графі 24 (колективне садівництво);

- 30.03.2011 Садівниче товариство зверталось до Тернопільської міської ради із заявою щодо оформлення документа, який посвідчує право користування земельною ділянкою, що підтверджується відповідною заявою із відміткою про отримання адресатом; однак з 30.03.2011 відповідачем не прийнято рішення з приводу порушеного позивачем у заяві питання;

- на думку позивача, приймаючи у 2018 та 2019 році оскаржувані рішення щодо спірної земельної ділянки Тернопільська міська рада без вирішення попереднього питання про її вилучення у встановленому законом порядку у позивача (Садівничого товариства/землекористувача) порушила права останнього;

- попри згаданих вище доводів та міркувань, Садівниче товариство також вказує на те, що після прийняття спірних рішень Тернопільська міська рада 24.07.2019 прийняла рішення №7/36/133, згідно з яким вирішено вважати такими, що втратили чинність рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №555 від 22.09.1966 "Про виділення земельної ділянки для закладання колективного саду працівниками Тернопільського відділку Львівської залізниці", №224 від 10.04.1960 "Про закріплення земельної ділянки під закладку колективного саду працівників прокуратури Тернопільської області" та № 755 від 13.11.1969 "Про додаткове закріплення земельної ділянки для садового кооперативу Тернопільського відділення Львівської залізниці". Відтак, відповідачем прийнято рішення, яким скасовано (визнано такими, що втратили чинність) ті рішення, на підставі яких у позивача виникло право користування зазначеною у позові земельною ділянкою;

- крім цього, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради своїм рішенням №741 від 31.07.2019 "Про впорядкування території визначеної для створення рекреаційної зони за адресою вул Київська-Тарнавського" вирішив: "1. Зобов`язати садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці "Ювілейне" самостійно демонтувати тимчасові споруди та елементи огорожі території за адресою вул. Київська-Тарнавського в 30-ти денний термін з дня прийняття рішення. 2. Постійно діючій робочій групі організувати та провести роботи з демонтажу елементів огорожі та тимчасових споруд розміщених на території садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці "Ювілейне" за адресою вул. Київська-Тарнавського, визначеної для формування рекреаційної зони (парку), розташування багатоквартирних житлових будинків, супутніх об`єктів повсякденного обслуговування населення, комунальних об`єктів, окремих об`єктів загальноміського значення, орієнтовною площею до 16.5 га, в 30-ти денний термін після завершення терміну, вказаного в пункті 1 даного рішення. 3. Комунальним підприємствам "Електромереж зовнішнього освітлення "Тернопільміськсвітло", "Тернопільводоканал", "Тернопільелектротранс", "Міськшляхрембуд", приватному підприємству "Східний Масив", КЖЕП "Фаворит" виділити на вимогу робочої групи спеціалізовану техніку та засоби для проведення робіт з демонтажу тимчасових споруд. 4. Тернопільському міському РЕМ забезпечити від`єднання тимчасових споруд від електропостачання. 5. Управлінню житлово-комунального господарства, благоустрою та екології: 5.1. Вжити всіх належних заходів по приведенню місць, на яких розташовувались тимчасові споруди, до належного стану. 5.2. Забезпечити фінансування проведених робіт з демонтажу. 6. Проведення робіт з демонтажу та приймання на зберігання демонтованих споруд Тернопільське міське шляхове ремонтно-будівельне підприємство "Міськшляхрембуд" та КП "Тернопільська міська шляхово-експлуатаційна дільниця" оформити відповідними актами. 7. З метою забезпечення громадського порядку при виконанні робіт з демонтажу залучити працівників Тернопільського відділу поліції ГУНП у Тернопільській області. 8. Відділу зв`язків з громадськістю та засобами масової інформації міської ради оприлюднити дане рішення в засобах масової інформації. 9. Визначити, що повернення демонтованих тимчасових споруд здійснюється за умови компенсації виконаних робіт по демонтажу, транспортуванню та зберіганню. 10. Контроль за виконанням рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради В.В.Стемковського та управління муніципальної поліції.";

- на думку заявника, вказані рішення №7/36/133 від 24.07.2019 та №741 від 31.07.2019 прийняті з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, адже ними як вирішено визнати такими, що втратили чинність рішеннями органу місцевого самоврядування, на підставі яких у позивача виникло його цивільне право на вказану у позові земельну ділянку, і разом з цим зобов`язано позивача до 01.09.2019 провести демонтаж споруд та елементів огорожі, а у випадку не вчинення цих дій - іншим організаціям провести примусовий демонтаж. Зокрема, Тернопільський міський РЕМ забезпечити від`єднання тимчасових споруд від електропостачання;

- внаслідок таких дій зі сторони відповідача і його виконавчого органу, під час розгляду спору судом, та невжиття судом заходів забезпечення позову абсолютно знівелює право особи на ефективний захист її порушених прав судом та право на справедливий суд.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019 (суддя Шумський І.П.) заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено Тернопільській міській раді та Виконавчому комітету Тернопільської міської ради вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул Київська-Тарнавського. Зупинено дію рішень Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145, від 19.12.2018 №7/31/49, від 05.04.2019 №7/33/91, від 05.04.2019 №7/33/103, від 24.07.2019 №7/36/133, рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 31.07.2019 №741 "Про впорядкування території визначеної для створення рекреаційної зони за адресою вул. Київська-Тарнавського".

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 (колегія суддів у складі: Мирутенко О.Л. - головуючий, Плотніцький Б.Д., Скрипчук О.С.) ухвалу місцевого господарського суду скасовано в частині зупинення дії рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 31.07.2019 №741 "Про впорядкування території визначеної для створення рекреаційної зони за адресою вул. Київська-Тарнавського". В решті ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019 у справі №921/438/19 залишено без змін.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову місцевий господарський суд виходив з того, що після звернення з позовом до суду у справі № 921/438/19 відповідач своїм рішенням №7/36/133 від 24.07.2019 вирішив скасувати саме той документ - рішення органу місцевого самоврядування №555 від 22.09.1966, на який посилається позивач, як на підставу набуття ним у користування спірної земельної ділянки, а виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування своїм рішенням №741 від 31.07.2019 "Про впорядкування території визначеної для створення рекреаційної зони за адресою вул. Київська-Тарнавського" зобов`язано як позивача, так і інші юридичні особи у визначені щодо кожного з них строки вчинити чіткий перелік дій, які стосуються демонтажу споруд та елементів огорожі на зазначеній у позові земельній ділянці. Відтак, виправданим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову є заборона відповідачу, включаючи його виконавчий орган, вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська- Тарнавського та зупинення дії спірних у справі №921/438/19 рішень, а також рішень Тернопільської міської ради та Виконавчого комітету №7/36/133 від 24.07.2019, №741 від 31.07.2019.

Скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду в частині зупинення дії рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 31.07.2019 №741 суд апеляційної інстанції виходив з того, що Виконавчий комітет Тернопільської міської ради не є стороною у справі №921/438/19, а тому ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019 в частині зупинення дії рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради винесено без повного дослідження всіх обставин справи та прийнято рішення про права, інтереси та обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. В іншому ж апеляційний господарський суд дійшов висновку, що виправданим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову є заборона відповідачу вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська-Тарнавського та зупинення дії спірних у справі №921/438/19 рішень, а також рішення Тернопільської міської ради №7/36/133 від 24.07.2019.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції в частині залишення ухвали Господарського суду Тернопільської області без змін, Тернопільська міська рада звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційної скаргою, у якій просить їх скасувати в оскаржуваній частині та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ухвалене забезпечення позову є виправданим, адекватним та співмірним з відповідними негативними наслідками, до яких воно призводить. При цьому, суд взяв лише до уваги твердження позивача про те, що останній є належним землекористувачем земельної ділянки, оскільки будь-якого документа, передбаченого ст. 125 Земельного кодексу України позивачем до справи не долучено, а судом не здобуто, що в свою чергу спростовує як твердження позивача щодо наявності порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, так і підстав для забезпечення позову. Посилаючись на лист Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.02.2018 № 265/117-18 суди не взяли до уваги, що він не містить адреси, конфігурації та графічних матеріалів земельної ділянки, про яку йдеться у позовній заяві, що не дозволяє ідентифікувати про яку саме земельну ділянку йде мова. Крім цього, визначаючи заборону на вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки площею 15,2600 га суд першої інстанції не вказав її кадастровий номер, не визначив меж та конфігурації, суміжних землекористувачів тощо. Такі дії суду першої інстанції призводять до блокування вирішення земельних питань практично цілого мікрорайону, а, відтак, спростовують твердження виправданості, адекватності та співмірності заходів забезпечення позову.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.12.2019 відкрито провадження за касаційною скаргою, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 23.12.2019.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не надходило відзиву на касаційну скаргу у встановлений в ухвалі від 05.12.2019 строк.

Переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного та ухвалу місцевого господарських судів в оскаржуваній частині, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Виходячи з положень ст.ст. 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Враховуючи викладене, оскільки Виконавчий комітет Тернопільської міської ради не є учасником справи №921/438/19, ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019 в частині заборони Виконавчому комітету Тернопільської міської ради вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська-Тарнавського винесено без повного дослідження всіх обставин справи та прийнято рішення про права, інтереси та обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, а тому ухвала місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Що ж до вимог заяви про забезпечення позову в частині зупинення дії рішення Тернопільської міської ради від 24.07.2019 №7/36/133 "Про визначення земельної ділянки садівничому товариству робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д.", то вказана вимога також не підлягає задоволенню, оскільки відповідне рішення не є предметом позову у справі № 921/438/19 - ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.07.2019 відкрито провадження у справі в частині визнання недійсними з моменту укладення рішень Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145, від 19.12.2018 №7/31/49, від 05.04.2019 №7/33/91, від 05.04.2019 №7/33/103.

При цьому, місцевий господарський суд ухвалою від 15.08.2019 відмовив позивачу у його заяві б/н від 15.08.2019 (вх.№14389) про заміну предмета позову (зокрема, про доповнення позову вимогою визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради від 24.07.2019 №7/36/133 "Про визначення земельної ділянки садівничому товариству робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д." з моменту його прийняття) та про залучення до участі нового відповідача (Виконавчого комітету Тернопільської міської ради), зазначивши, що позивач не позбавлений права та можливості звернутись до суду з окремим позовом про визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради від 24.07.2019 №7/36/133 "Про визначення земельної ділянки садівничому товариству робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д." та визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 31.07.2019 №741 "Про впорядкування території визначеної для створення рекреаційної зони за адресою віл. Київська - Тарнавського " з моменту їх прийняття.

Таким чином, між вимогою заяви про забезпечення позову в частині зупинення дії рішення Тернопільської міської ради від 24.07.2019 №7/36/133 і предметом позовних вимог - визнання недійсними з моменту укладення рішень Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145, від 19.12.2018 №7/31/49, від 05.04.2019 №7/33/91, від 05.04.2019 №7/33/103 відсутній зв`язок, а тому, оскільки заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову, ухвала місцевого господарського суду в частині задоволення такої вимоги про забезпечення позову підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Що ж до вимоги заяви про забезпечення позову в частині зупинення дії рішень Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145, від 19.12.2018 №7/31/49, від 05.04.2019 №7/33/91, від 05.04.2019 №7/33/103, Верховний Суд зазначає таке.

Оскільки заявник звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Колегія суддів зауважує, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з позовом про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Враховуючи імперативні приписи ст. 300 ГПК України, Верховний Суд обмежений у праві встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а його повноваження обмежуються виключно перевіркою правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Разом з тим судами обох інстанцій не встановлено та не зазначено, що заходи забезпечення позову в частині зупинення дії рішень Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145, від 19.12.2018 №7/31/49, від 05.04.2019 №7/33/91, від 05.04.2019 №7/33/103 спрямовані на запобігання порушених прав та інтересів позивача у даній справі.

Так ані місцевий господарський суд, ані суд апеляційної інстанції не встановили та не відобразили у своїх рішеннях причинно-наслідковий зв`язок між порушенням прав або охоронюваних інтересів позивача та прийняттям відповідних рішень відповідача - рішенням Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145 "Про створення рекреаційної зони (парку) за адресою вул. Київська-Тарнавського"; рішенням Тернопільської міської ради від 19.12.2018 №7/31/49 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території рекреаційного призначення - парку за адресою вул. Київська-Тарнавського управлінню культури і мистецтв Тернопільської міської ради"; рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/91 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за адресою вул. Київська КП фірмі "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради", із змінами відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 06.06.2019 №7/35/117; рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/103 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4 га під будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою вул. Київська в оренду терміном на десять років, право на оренду земельної ділянки якої набуватиметься на аукціоні".

При цьому Верховний Суд зауважує, що обставина прийняття рішень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки КП фірмі "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради та про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4 га під будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою вул. Київська в оренду терміном на десять років, право на оренду земельної ділянки якої набуватиметься на аукціоні - не є автоматичним виникненням речових прав на вказані земельні ділянки у відповідних осіб, а тому саме лише їх прийняття не свідчить про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, ухвала місцевого господарського суду в частині задоволення вимог заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145, від 19.12.2018 №7/31/49, від 05.04.2019 №7/33/91, від 05.04.2019 №7/33/103 підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про те, що виправданим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову є заборона відповідачу вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська- Тарнавського. Однак, як правильно зазначає Тернопільська міська рада у своїй касаційній скарзі, саме лише визначення заборони на вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки площею 15,2600 га без зазначення її кадастрового номеру та/або без визначення меж та конфігурації, суміжних землекористувачів тощо, тобто без чіткого встановлення щодо якої ж конкретної земельної ділянки заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії, фактично призводить до блокування вирішення земельних питань щодо будь-якої ділянки відповідного розміру (15,2600 га), а тому в цій частині ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з переданням матеріалів оскарження ухвали щодо заяви про забезпечення позову в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції для визначення земельної ділянки, стосовно якої повинний бути вжитий такий захід забезпечення позову.

Таким чином, з огляду на викладене, ухвала місцевого господарського суду про задоволення вимог заяви про забезпечення позову в частині: 1) заборони Виконавчому комітету Тернопільської міської ради вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул Київська Тарнавського; 2) зупинення дії: рішення Тернопільської міської ради від 05.10.2018 №7/28/145 "Про створення рекреаційної зони (парку) за адресою вул. Київська-Тарнавського"; рішення Тернопільської міської ради від 19.12.2018 №7/31/49 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території рекреаційного призначення - парку за адресою вул. Київська- Тарнавського управлінню культури і мистецтв Тернопільської міської ради"; рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/91 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за адресою вул Київська КП фірмі "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради", із змінами відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 06.06.2019 №7/35/117; рішення Тернопільської міської ради від 05.04.2019 №7/33/103 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4 га під будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою вул Київська в оренду терміном на десять років, право на оренду земельної ділянки якої набуватиметься на аукціоні" - та постанова суду апеляційної інстанції про залишення ухвали місцевого господарського суду без змін в цій частині - підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В частині ж задоволення вимог заяви про забезпечення позову щодо заборони Тернопільській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська-Тарнавського - ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням матеріалів оскарження ухвали на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області для визначення земельної ділянки, стосовно якої повинний бути вжитий такий захід забезпечення позову.

Доводи скаржника про помилковість висновків судів, що позивач є належним землекористувачем земельної ділянки, оскільки будь-якого документа, передбаченого ст. 125 Земельного кодексу України позивачем до справи не долучено, а судом не здобуто, не розглядаються Верховним Судом, позаяк питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оскільки заявником касаційної скарги не оскаржується постанова суду апеляційної інстанції в частині скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019 у справі №921/438/19 в частині зупинення дії рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 31.07.2019 №741 "Про впорядкування території визначеної для створення рекреаційної зони за адресою вул. Київська-Тарнавського", Верховний Суд, керуючись ст. 300 ГПК України, не здійснює її перегляд в цій частині.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 11, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Тернопільської міської ради задовольнити частково.

Постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019 у справі №921/438/19 в частині задоволення вимоги заяви про забезпечення щодо заборони Тернопільській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 15,2600 га за адресою вул. Київська-Тарнавського скасувати, а матеріали оскарження ухвали в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16.08.2019 у справі №921/438/19 в іншій частині щодо задоволення вимог заяви про забезпечення позову скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Кушнір І.В.

Случ О.В.