ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2753/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області Ломакіної-Невідомої Оксани Андріївни (61098, м. Харків, Григорівське шосе, б. 52) в інтересах держави, в особі Харківської районної державної адміністрації (61098, м. Харків, Григорівське шосе, б. 52; ) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, б. 21, 2 під`їзд, 8-9 поверх; ); 2) Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області (62431, Харківська обл., Харківський р-н, с. Вільхівка, вул. Центральна, б. 1; ).
до 1) Фермерського господарства "Шаповалов Агро" (62404, Харківська обл., Харківський р-н, селище Перемога, вул. Першотравнева, б. 21; ) , 2) Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 3); РНОКПП: НОМЕР_1 )
про розірвання договору
за участю представників:

прокурора Хряк О.О. (посвідчення 028256 від 15.08.14);

позивача Тарасов А.Г. (довіреність №01-19/2908 від 22.12.18);

відповідача 1 Тополя А.О., паспорт № 000686816 від 03.07.2017 (особисто директор);

відповідача 2 не з`явився;

третьої особи 1 не з`явився;

третьої особи 2 не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2019 року Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області Ломакіна-Невідома Оксана Андріївна в інтересах держави, в особі Харківської районної державної адміністрації звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. №2753/19 від 23 серпня 2019 року) до Фермерського господарства "Шаповалов Агро" та до Фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить суд:

- розірвати договір оренди землі від 11 квітня 2008 року, укладений між Харківською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_1 , зареєстрований у Харківському районному відділі ХРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 квітня 2008 року за №12, відносно земельної ділянки загальною площею 13,7445 га (кадастровий номер :02:005:0004), розташованої за межами населених пунктів на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області;

- судовий збір стягнути з відповідачів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор вказує на те, що відповідачі належним чином не виконують свого обов`язку за договором щодо сплати орендної плати. Разом з тим, з метою захисту інтересів держави місцева прокуратура звернулася до Харківської РДА листом від 25 вересня 2018 року № 04-28-4901вих18, проінформувавши орган державної влади про встановлені порушення та надавши строк до 25 жовтня 2018 року для самостійного вжиття реальних, вичерпних та дієвих заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на захист інтересів держави за встановленим фактом невиконання умов діючого правочину. У той же час, відповідь Харківської РДА на вказаний лист до місцевої прокуратури не надходила. Станом на 20 серпня 2019 року порушення інтересів держави залишаються не усунутими. Тому прокурор вимушений звернутися з позовною заявою до суду.

На виконання вимог статті 176 ГПК України 27 серпня 2019 року судом був зроблений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України міста Харкова та Харківської області про надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

09 вересня 2019 року Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України міста Харкова та Харківської області була надана довідка (вх. №21434 від 09 вересня 2019 року), з якої вбачається, що фізична особа ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (3).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 вересня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2753/19. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 02 жовтня 2019 року. Відповідачеві, згідно ст. 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов, також роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачеві, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання, а відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України.

24 вересня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області від Харківська районна державна адміністрація надала пояснення на позов (вх.№22832), в якому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що упродовж 2017 року поточного періоду 2019 року до місцевого бюджету Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області орендна плата за договором ОСОБА_1 або Фермерським господарством "Шаповалов Агро" не сплачується.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня 2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Харківській області та Вільхівську сільську раду Харківського району Харківської області. Зобов`язано відповідача направити копію відзиву на позов разом з додатками (у разі його подання до суду) третім особам в 5-денний строк з дня отримання ухвали суду та надати суду докази направлення. Згідно статті 168 ГПК України, третім особам встановлено строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали на подання до суду письмових пояснень щодо позову та строк 5 днів на подання до суду письмових пояснень щодо відзиву з дня його отримання.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.19 та 06.11.2019 підготовче засідання відкладено на 06.11.2019 та 27.11.2019 відповідно.

Разом з тим, 03 жовтня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області представник Головного управління Держгеокадастру у Харківської області надав пояснення на позовну заяву (вх. № 23697 від 03 жовтня 2019 року), в якому просив суд розглянути вказаний судовий спір з урахуванням вимог законодавства та наданих учасниками судового процесу доказами. Зазначив, що обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством; дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є чинником економічного регулювання земельних відносин, визначення економічно обґрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень, виконання вимог статті 627 Цивільного кодексу України щодо справедливості укладеного договору шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин; порушення цього порядку суперечить частині першій статті 13 Закону України «Про оцінку земель», частині першій пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні 27 листопада 2019 року без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 11 грудня 2019 року.

10 грудня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області від Фермерського господарства "Шаповалов Агро" надійшла заява ( вх.№30031 від 10 грудня 2019 року) про доручення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій документів, а саме копія договору оренди землі від 11.04.2008, копія виписки з ЄДРПОУ та копія квитанції від 07.11.2019 про сплату заборгованості.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 11.12.2019 та 18.12.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 18.12.2019 та 27.12.2019 відповідно.

Присутній в судовому засіданні 27.12.2019 прокурор позовні вимоги підтримав та позов просив задовольнити. Зазначив, що у період з 01 січня 2017 року по 19 липня 2019 року ОСОБА_1 не була сплачена орендна плата з фізичних осіб. Станом на 19 липня 2019 року заборгованість по коду платежу 18010900 «орендна плата з фізичних осіб» за договором складала 6 385,13 грн. Щодо сплати відповідачем заборгованості по орендній платі, прокурор надав інформацію Вільхівської сільської ради Харківського району (вх.№31723 від 27.12.2019), в якій зазначено, що 07.11.2019 надійшов платіж у сумі 8 788,00 грн, але заборгованість станом на 01.12.2019 складає 2 580,34 грн. Тому прокурор наголошує, що має місце факт систематичної несплати орендної плати за договором, неналежного виконання зобов`язання перед державою. Таким чином, наявні визначені законом підстави для розірвання договору в судовому порядку, посилаючись на практику Верховного Суду у справі №383/708/16-ц. Наголосив на тому, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Харківська районна державна адміністрація Харківської області, як сторона чинного договору оренди землі, яка вправі вимагати належного виконання умов правочину другою стороною та ініціювати питання про припинення зобов`язання у разі його порушення.

Присутній в судовому засіданні 27.12.2019 представник Харківської районної державної адміністрації наголосив на тому, що на момент подання прокурором позовної заяви відповідачем не було сплачено заборгованість за договором оренди землі і саме з цих підстав останній підтримав позовні вимоги. Однак, після відкриття провадження по справі відповідачем було погашено заборгованість в повному обсязі, у зв`язку з чим Харківська районна державна адміністрація претензій до ОСОБА_1 та Фермерського господарства "Шаповалов Агро" не має.

Присутній в судовому засіданні 27.12.2019 директор Фермерського господарства "Шаповалов Агро" проти позову заперечував. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив на позовну заяву не надав, проте зазначив, що несплату орендної плати за період з січня 2017 року по липень 2019 року зумовив тяжкий фінансовий стан останнього. А також наголосив на тому, що в усній формі домовлявся з Вільхівською сільською радою Харківського району Харківської області про відстрочення сплати орендної плати за договором. Разом з тим, надав до суду квитанцію від 07.11.2019 про сплату заборгованості по орендній платі за договором та докази направлення даної квитанції сторонам.

ОСОБА_1 в судове засідання 27.12.2019 не з`явився, проте в минулому судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області явку свого представника в судове засіданні 27.12.2019 не забезпечило. Про дату, час та місце було повідомлене належним чином.

В свою чергу, Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області явку свого представника в судове засіданні 27.12.2019 не забезпечила. Про дату, час та місце була повідомлена належним чином.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року № 3059 про передачу у власність та надання в оренду земельних ділянок громадянину ОСОБА_1 надано останньому в довгострокову оренду строком на 50 років земельну ділянку загальною площею 13,7445 га сіножать за рахунок земель запасу категорії сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, розташовану за межами населеного пункту на території Вільхівської сільської ради, без зміни категорії землі, для ведення фермерського господарства (а.с.36,т.1).

Відповідно до плану відведення земельної ділянки спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:005:0004 (а.с.41,т.1).

На виконання вищезазначеного розпорядження 11 квітня 2008 року між Харківською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди (надалі Договір) (а.с.37-40,т.1).

Відповідно до п.1 зазначеного Договору орендодавець, на підставі розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 14 грудня 2007 року №3059 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - землі сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області.

В оренду передається земельна ділянка, загальною площею 13,7445 га, у тому числі сіножать - 13,7445 га (п.2.Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 51 888,61 грн. (п.5.Договору).

Договір укладено на п`ятдесят років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8.Договору).

Пунктом 9 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Вільхівської сільської ради, в розмірі 2 % від грошової оцінки земельної ділянки, в загальній сумі 1 037,76 грн. на рік.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженим Кабінетом Міністрів України, нормами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10.Договору).

Орендна плата вноситься щомісячно, у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.11.Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства (п.14.Договору).

Відповідно до пункту 27 Договору орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 35 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є перехід права власності на будівлі і споруди, які будуть розташовані на орендованій земельній ділянці, до другої особи, а також систематична (три і більше рази) несплата орендної плати у строки, встановлені цим договором (п.36Договору).

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором 1 від 25 квітня 2008 року Харківська районна державна адміністрація передала, а громадянин ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку, загальною площею 13,7445 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області (а.с.42,т.1).

В подальшому ОСОБА_1 заснував Фермерське господарство, про що свідчить рішення №1 від 13.06.2008, статут Фермерського господарства "Шаповалов Агро" та витяг з ЄДРПОУ (а.с.43-50,т.1).

Як зазначає прокурор, останнім були встановлені факти порушення інтересів держави та бездіяльності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Листом №01-19/Ї1931 від 03.09.2018 Харківська районна державна адміністрація повідомила Харківську місцеву прокуратуру № 6 про те, що інформація про стан виконання вказаного договору, зокрема: щодо самостійного господарювання на землі, своєчасності внесення орендної плати, дані про зміну його умов в частині сторін правочину, а також про припинення договору в райдержадміністрації відсутня (а.с.34,т.1).

Листом №10-20-14-6560/0/19-18 від 07.09.2018 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило Харківську місцеву прокуратуру №6 про те, що інформація про стан виконання орендарями умов договорів оренди земельних ділянок у Головному управлінні Держгеокадастру у Харківській області відсутня (а.с.51,т.1).

Листом №958/02-11 від 10.09.2018 Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області повідомила Харківську місцеву прокуратуру №6 про те, що орендна плата громадянином ОСОБА_1 сплачувалась в наступній сумі:

- за 2015 рік - 1581,27 грн.;

- за 2016 рік - 3222,00 грн.;

- за 2017 рік - не сплачено (сума заборгованості складає 1950,67 грн.);

- за 2018 рік - не сплачено (сума заборгованості станом на 01.09.2018 рік складає 1300,45 грн.).

Сума заборгованості за оренду землі розрахована без урахування пені за кожний день прострочення орендної плати у відповідні строки. Орендна плата від ФГ «Шаповалов Агро» до сільської ради не надходила. Фактично вищезазначена земельна ділянка обробляється та проводяться польові роботи (а.с.53,т.1).

Листом №23080/9/20-40-53-06 від 20.09.2018 ГУ ДФС України у Харківській області повідомило Харківську місцеву прокуратуру №6 що, відповідно до даних інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 останньому за договором оренди землі в 2015 році нараховано 1 581,27 грн. орендної плати, фактично сплачено - 1 581,27 грн.; в 2016 році нараховано 2 265,96 грн. орендної плати, фактично сплачено - 3 222,00 грн.; в 2017 році нараховано 2 401,93 грн. орендної плати, фактично сплачено - 0,00 грн.; в 2018 році нараховано 2 401,93 грн. орендної плати, фактично сплачено - 0,00 грн. При цьому зазначено, що у продовж 2015 - 2018 років ФГ «Шаповалов Агро» податкові декларації з плати за землю не подавало та оренду плату не сплачувало (а.с.55,т.1).

Листом №04-28-4901вих18 від 25.09.2018 Харківською місцевою прокуратурою №6 було повідомлено Харківську районну державну адміністрацію, що упродовж 2017-2018 року орендна плата за договором від ОСОБА_1 або від Фермерського господарства "Шаповалов Агро" до місцевого бюджету не сплачується. За вказаний період нараховано 4 803,86 грн. орендної плати. Таким чином, має місце факт несплати орендної плати. Разом з тим, Харківська місцева прокуратура № 6 просила Харківську районну державну адміністрацію вжити заходів, спрямованих на захист інтересів держави за вищевказаним фактом (а.с.35,т.1).

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відносно земельної ділянки :02:005:0004 відсутня (а.с.52,т.1).

Як вбачається з листа ГУ ДФС України у Харківській області № 22854/9/20-40-53-6-20 від 19.07.2019 станом на 19.07.2019 заборгованість по коду платежу 18010900 «орендна плата з фізичних осіб» за вищезазначеним договором оренди землі в ІКПП ОСОБА_1 складає 6 385,13 грн. (а.с.56,т.1).

Листом №594 від 25.07.2019 Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області повідомила Харківську місцеву прокуратуру №6, що орендна плата за період з 2017року та поточного періоду 2019 року за договором оренди землі від 11 квітня 2008 року, зареєстрованого 25.04.2008 року за №12 у Державному реєстрі земель, за земельну ділянку площею 13,7445 га від ОСОБА_1 , ФГ «Шаповалов Агро» та громадянина ОСОБА_2 до місцевого бюджету Вільхівської сільської ради не надходить (а.с.54,т.1).

Листом №04-22-50-19 від 21.08.2019 Харківська місцева прокуратура №6 повідомила Харківську районну державну адміністрацію, що станом на 20 серпня 2019 року порушення інтересів держави залишаються не усунутими. Відповідні заходи цивільно-правового характеру райдержадміністрацією не вжито. Таким чином, має місце факт бездіяльності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Харківська РДА, за наявності даних про порушення інтересів держави, не вживає відповідних та належних заходів, спрямованих на їх захист та поновлення. В результаті чого прокуратура має намір на підставі та в порядку, визначеному ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», звернутися із позовною заявою до господарського суду Харківської області про розірвання договору з метою захисту інтересів держави в особі Харківської районної державної адміністрації Харківської області.

Разом з тим, 07.11.2019 ОСОБА_1 сплатив заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 11 квітня 2008 року у розмірі 8 788,00 грн. (а.с.202,т.1).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Положеннями частин 1, 4 статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок в оренду, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно їх повноважень, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

У відповідності до частини 1 статті 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частиною 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Статтею 285 Податкового кодексу України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Згідно із пунктом 3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцем знаходження земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Так, згідно інформації наданої ГУ ДФС України у Харківській області у відповідачів, станом на день подання прокурором позовної заяви до суду, існувала заборгованість з орендної плати за землю у розмірі 4 803,86 грн.

Прокурор в позовній заяві посилається на положення статті 141 Земельного кодексу України, відповідно до якої підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Так, пунктами 35, 36 договору визначено, що спірний договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Разом з тим, зазначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умов переходу права власності на будівлі і споруди, які будуть розташовані на орендованій земельній ділянці, до другої особи, а також систематичної (три і більше рази) несплати орендної плати у строки, встановлені цим договором.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07.11.2019 було сплачено заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 11 квітня 2008 року у розмірі 8 788,00 грн.

Відповідачі в ході розгляду справи проти позову заперечували, зазначили, що обставини щодо виникнення заборгованості та її погашення не свідчать про істотне та систематичне порушення умов договору оренди землі і не можуть бути безумовною підставою для його розірвання.

Припинення права користування земельною ділянкою є самостійною мірою юридичної відповідальності за порушення земельного законодавства.

Як визначено статтею 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Таким чином, п. «д» ч. 1 ст.141 Земельного кодексу України передбачено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати, на підставі чого прокурор звернувся до суду з даним позовом.

В той же час, підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку визначені ст. 143 Земельного кодексу України, яка передбачає, що примусове припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку здійснюється у разі:

а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі;

в) конфіскації земельної ділянки;

г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності;

ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки;

д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Таким чином, з підстав, визначених п. «д» ст. 141 Земельного кодексу України у зв`язку з систематичною несплатою земельного податку або орендної плати, не передбачено примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку.

Відповідні питання відносяться до використання земельної ділянки з порушенням земельного законодавства, для яких порядок припинення права користування врегульовано ст. 144 Земельного кодексу України.

Так, статтею 144 Земельного кодексу України передбачено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Однак, органом місцевого самоврядування відповідного рішення не приймалось і в ході розгляду спору Харківська районна державна адміністрація не підтримала позовну вимогу про розірвання договору оренди, оскільки відповідачами було погашено заборгованість, а благоустрій села Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області залежить в тому числі і від сплати по спірному договору оренди землі, а отже потрібно враховувати інтереси громади. У свою чергу Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області, яка отримує доходи з оренди спірної земельної ділянки жодних пояснень щодо позову не надавала.

Таким чином, оскільки з підстав, визначених п. «д» ст. 141 Земельного кодексу України не передбачено примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку, відповідне питання мало вирішуватись у відповідності до ст. 144 Земельного кодексу України шляхом винесення відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В свою чергу, прокурором в позовній заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися.

Крім того, наведені в п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підстави припинення права користування земельною ділянкою - систематична несплата земельного податку або орендної плати, є відносним та оціночним поняттям і відповідне питання має розглядатись в контексті наведених в ст. 651 Цивільного кодексу України умов припинення договору, таких як істотність порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, з огляду на норми ст. ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати сплати орендної плати, в тому числі примусово в судовому порядку і така орендна плата безумовно має сплачуватись. В той же час, сама по собі несплата, яка не має ознак істотного порушення і не завдає значної шкоди іншій стороні, не є безумовною підставою для розірвання договору оренди землі (постанова Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 911/312/17).

Системний аналіз наведених положень законодавства, з урахуванням того, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК, дає підстави для висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 ЦК (такий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 у справі № 6-1449цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17).

Відповідний договір може бути розірваний в загальному порядку на підставі ст.651 Цивільного кодексу України в разі доведеності істотності порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір річної орендної плати за спірну земельну ділянку вираховується виходячи з нормативно-грошової оцінки землі.

Як зазначають відповідачі та підтверджується листами Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області та ГУ ДФС України Шаповалову М.П. за договором оренди землі в 2015 році нараховано 1 581,27 грн. орендної плати, фактично сплачено - 1 581,27 грн.; в 2016 році нараховано 2 265,96 грн. орендної плати, фактично сплачено - 3 222,00 грн.; в 2017 році нараховано 2 401,93 грн. орендної плати, фактично сплачено - 0,00 грн.; в 2018 році нараховано 2 401,93 грн. орендної плати, фактично сплачено - 0,00 грн.

Таким чином, відповідачем при сплаті орендної плати за 2016 рік було значно перевищено розмір орендної плати, що свідчить про сплату орендної плати на майбутнє, що не враховувалося ані прокурором, ані Харківською районною державною адміністрацією.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за змістом статті 3 ЦК належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Разом з тим, прокурор в судовому засіданні надав лист Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області №1465/02-11 від 27.12.2019, яким остання підтвердила зарахування коштів сплачених відповідачем за договором оренди землі. При цьому зазначила, що заборгованість станом на 01.12.2019 складає 2 580,34 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд не враховує доводи прокурора щодо заборгованості відповідачів у розмірі 2 580,34 грн. без урахування штрафів та пені станом на 01.12.2019, оскільки при поданні позовної заяви прокурором було вказано суму заборгованості у розмірі 6 385,13 грн., а жодних доказів щодо заборгованості за 2019 рік, нарахування штрафів чи пені в матеріалах справи не міститься.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в обґрунтування своїх доводів про те, що факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Адже згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» саме Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Разом з тим у справі "Тюмень проти України" за рішенням Європейського суду з захисту прав людини у п. 55, суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності. У п. 56 рішення суд зазначив, що вирішуючи, чи було дотримано цієї вимоги, суд визнає, що держава користується широкою свободою розсуду як щодо вибору способу вжиття заходів, так і щодо встановлення того, чи виправдані наслідки вжиття таких заходів з огляду на загальний інтерес для досягнення мети закону, про який йдеться. Проте, Суд не може не скористатися своїм повноваженням щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на "мирне володіння [його] майном" в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу.

У зв`язку з наведеними висновками ЕСЗПЛ, суд досліджує дотримання справедливого балансу між реалізацією приватного права на оренду земельної ділянки та суспільним інтересом на отримання доходу від використання земельної ділянки.

Як витікає із наведеного, та зазначено Харківською районною державною адміністрацією інтереси суспільства дотримані, оскільки до бюджету все ж таки надійшли кошти від орендної плати.

Таким чином, спірний правочин не порушив справедливий баланс між реалізацією приватного права та інтересів держави.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу відповідно не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні, оскільки в матеріалах справи не міститься жодного належного, достовірного чи допустимого доказу на їх підтвердження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (позиція Верховного Суду в постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких у разі відмови в позові судовий збір покладається на прокурора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області Ломакіної-Невідомої Оксани Андріївни в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Вільхівська сільська рада Харківського району у Харківській області до Фермерського господарства "Шаповалов Агро", Фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "27" грудня 2019 р.

Суддя Т.О. Пономаренко