ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2019 р. Справа №5/60/5022-1572/2011

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Гунька О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги розглянувши апеляційну скаргу Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №24184/13-28/1 від 19.11.2019 (вх. №01-05/4166/19 від 22.11.2019)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 15.10.2019 (повний текст складено 24.10.2019, суддя Боровець Я.Я.)

за результатами розгляду скарги ТзОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність державного виконавця Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2011

у справі № 5/60/5022-1572/2011

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Агросинтез, м.Запоріжжя

до відповідача: Приватного агропромислового підприємства Еспарто, с. Васильків Чортківського району Тернопільської області

про стягнення заборгованості

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга від Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №24184/13-28/1 від 19.11.2019 (вх. №01-05/4166/19 від 22.11.2019) на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 15.10.2019 у справі № 5/60/5022-1572/2011 та заява про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 15.10.2019.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 15.10.2019 щодо визнання за період з 22 лютого 2019 року по 01 вересня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2011 у справі № 5/60/5022-1572/2011, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2011 у справі № 5/60/5022-1572/2011, із врахуванням положень Закону України Про виконавче провадження, та стягнення з Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., згідно договору №08-07-2019/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.07.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б.- головуючий суддя, члени колегії Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 Чортківському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області поновлено строк на апеляційне оскарження на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 15.10.2019 у справі № 5/60/5022-1572/2011; зупинено дію ухвали Господарського суду Тернопільської області від 15.10.2019 у справі № 5/60/5022-1572/2011; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №24184/13-28/1 від 19.11.2019 (вх. №01-05/4166/19 від 22.11.2019), розгляд справи призначено на 18.12.2019.

09.12.2019 від ТзОВ Компанія Ніко-Тайс на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій стягувач просить оскаржувану ухвалу залишити без змін. Також стягувач подав на адресу суду постанови Верховного суду у справах щодо подібних правовідносин.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.11.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні 18.12.2019 в режимі відеоконференції.

16.12.2019 на адресу суду від ТзОВ Компанія Ніко-Тайс надійшло клопотання про розгляд справи за наявними в ній документами за відсутності представника стягувача.

В судовому засіданні 16.12.2019 представник скаржника надав суду пояснення щодо вимог та доводів апеляційної скарги. В судовому засіданні 18.12.2019 було оголошено перерву до 24.12.2019.

В судове засідання 24.12.019 учасники апеляційного провадження не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Зважаючи на те, що відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №5/60/5022-1572/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» до відповідача Приватного агропромислового підприємства «Еспарто» про cтягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2011 позов задоволено та стягнуто з ПАП «Еспарто» на користь ТзОВ «Корпорація «Агросинтез» 86908, 78 грн. боргу, 787,05 грн. пені, 29370,23 грн. штрафу, 9266, 97 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 1263, 33грн. витрат по сплаті державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання вказаного рішення видано наказ від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011.

Ухвалою суду від 29.05.2013 задоволено заяву ТзОВ «Корпорація агросинтез» №05-14/04 від 05.04.2013 про видачу дублікату наказу від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011.

Також, ухвалою суду від 29.05.2013 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Ухвалою суду від 17.02.2016 задоволено заяву ТОВ "Компанія "НІКО- ТАЙС" про видачу дублікату наказу від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011.

06.09.2019 ТзОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011, у якій просило визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №58446535 за період із 22.02.2019 по 01.09.2019 яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження" та стягнути з Чортківського МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області на користь ТзОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., згідно з договором №08-07-2019/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.07.2019.

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено. При постановленні ухвали суд першої інстанції виходив з того, що Чортківським МРВ ДВС було порушено приписи ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" як в частині дотримання передбачених Законом строків проведення перевірки так і в частині обов`язкової періодичності вчинення таких виконавчих дій.

Апеляційна скарга мотивована тим, що особливості звернення стягнення на майно боржника-юридичної особи врегульовано статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» і вимоги якої державним виконавцем було дотримано, в той час як в оскаржуваній ухвалі суд зазначає про порушення органом ДВС статті 48 Закону. Суд не дослідив, що клопотання чи повідомлення від стягувача в період з 20.02.2019 по 03.09.2019 не надходили, а клопотання від 03.09.2019, що було подане стягувачем під час розгляду в суді скарги на дії органу ДВС, державним виконавцем розглянуто, інших клопотань в період з 22.02.2019 по 03.09.2019 від стягувача не надходило. Також суд суб`єктивно оцінив факти і докази, оскільки інформацію щодо майна боржника, виконавець отримує від стягувача, чіткого переліку органів, яким слід направляти запити про майно немає. Окрім того, Чортківський МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області утримується за рахунок Державного бюджету України, однак, суд поклав на нього витрати на професійну правничу допомогу, хоча виконавець здійснив усі необхідні дії з виконання наказу.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач зазначає, що орган ДВС в апеляційній скарзі жодним чином не довів незаконності чи необґрунтованості оскаржуваної ухвали, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Колегія суддів зазначає, що статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Як визначено статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статей 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

20.02.2019 головним державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову ВП №58446535 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011.

Згідно із ч.2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 4 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

21.02.2019 органом ДВС винесено постанову про арешт майна боржника, про що свідчить Інформація про виконавче провадження №58446535.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбачено статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження», а стаття 52 цього Закону визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи підприємця, тобто стаття 48 є загальною, а стаття 52 спеціальною, у зв`язку з чим доводи скаржника про те, що суд першої інстанції невірно встановив порушення органом ДВС ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», в той час як державний виконавець керувався статтею 52 Закону слід відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Відповідно до ч. 8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається із матеріалів справи у десятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження органом ДВС було здійснено наступні заходи, спрямовані на перевірку майнового стану боржника виклик боржника за №3132/13-28 від 21.02.2019; запит до Державної фіскальної служби про номери рахунків від 21.02.2019 за №52894056.

Для здійснення перевірки щодо виявлення рахунків боржника не рідше ніж один раз на два тижні було здійснено електронні запити до Державної фіскальної служби: від 14.03.2019, від 03.06.2019 та від 01.07.2019.

Для здійснення перевірки щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника було направлено запити до Відділу територіального управління Держгімпромнагляду у Тернопільській області, Відділу Держгеокадастру у Чортківському районі, Головного управлінню Держпродспоживслужби у Тернопільській області від 03.06.2019, запит до Кривеньківської сільської ради від 01.07.2019, на електронні запити до ІС ДП «НАІС» щодо транспортних засобів, належних боржнику надійшли відповіді від 05.07.2019, 14.07.2019 та 20.07.2019, з яких, однак, не можливо зрозуміти щодо якого саме боржника здійснено запити.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

12 серпня 2019 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" направлено Чортківському МРВДВС ГТУЮ у Тернопільській області клопотання № 12-1/08 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011.

Крім того, 12 серпня 2019 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" направлено Чортківському МРВДВС ГТУЮ у Тернопільській області клопотання № 12-2/08 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, зокрема, проте не обмежуючись, в частині направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формами звітності, визначених Наказом Державного комітету статистики України від 27.08.2008 за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства" та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.09.2008 за №877/15568 (докази надіслання зазначених клопотань копії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку знаходяться в матеріалах справи).

На зазначених клопотаннях Чортківським МРВДВС проставлено вхідну дату 03.09.2019, однак вказане не спростовує факт недотримання державним виконавцем ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо дотримання строків та періодичності перевірки майнового стану боржника.

Вказані клопотання розглянуті державним виконавцем поза межами періоду, за який стягувач просить визнати неправомірною бездіяльність органу ДВС, а саме після 03.09.2019.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що матеріали справи не містять доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом та спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі заходи, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення запитів до всіх органів влади, які відповідно до законодавства володіють інформацією.

Стягувач у скарзі на дії органу ДВС зазначає, що за період із 21 лютого 2019 року (наступна дата після відкриття виконавчого провадження) по 01 вересня 2019 року (01.09.2019 - дата звернення із даною скаргою) Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, (із дотриманням строків та порядку визначеного п. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження"), зокрема: - належним чином та в строки не виявлено та не накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім`я боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб; - не направлено запити до реєстраційних органів (МРЕВ ДАІ, БТІ, Державної сільськогосподарської інспекції як уповноважених органів до 01.01.2012; територіальні сервісні центри МВС України, Реєстраційної служби, Департамент державної реєстрації та нотаріату, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів як уповноважених органів після 01.01.2012) щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів, тракторів, комбайнів, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах даних державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013 років, із врахуванням ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", тощо, та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 років із врахуванням Наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" та при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання; - не направлено запити до реєстраційних органів (Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справи України, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів) щодо наявності у власності боржника належного йому рухомого та/або нерухомого майна та при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання та інші, вказані у поданій скарзі.

Крім цього, скаржник зазначає, що відповідно до офіційних відомостей із ЄДРПОУ щодо боржника, останній є виробником сільськогосподарської продукції, із використанням земельних ділянок, належних йому на праві власності та/або використанні.

Так, скаржник вказує, що органом ДВС не враховано та не застосовано положення статей 4, 14, 18 Закону України "Про державну статистику", статей 80, 81 Цивільного кодексу України, частини восьмої статті 19 та статті 55 Господарського кодексу України, враховуючи вдосконалення державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства, положення та змісту Наказу Державного комітету статистики України від 27.08.2008 №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних спостережень у галузі сільського господарства", зокрема, не здійснено заходи щодо направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формами звітності, передбаченими Наказом Державного комітету статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства", з метою отримання наступної інформації, зокрема: - інформації державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності №1-зерно "Наявність і надходження зернових та олійних культур за 2016, 2017, 2018 рік"; - інформації державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності №1-зерно "Наявність і надходження зернових та олійних культур у 2019 році; - інформації державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності №11-заг "Надходження худоби та птиці на переробні підприємства за 2016, 2017, 2018 роки" та іншу, зазначені у поданій скарзі.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі Положення), система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно п.п. 2-4 Розділу IV Положення виконавцем до системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До системи в обов`язковому порядку вносяться відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Таким чином, наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника у визначені Законом України "Про виконавче провадження" строки, а також про вчинення дій, направлених на виявлення готівкових коштів відповідача, проведення перевірки його майнового стану тощо.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що обставини невчинення Чортківським МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області відповідних дій, вважаються доведеними, з огляду на відсутність доказів дотримання органом ДВС порядку та строків вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" з примусового виконання наказу суду у даній справі.

Верховним Судом у постанові від 18.03.19 у справі № 21/303-08 наголошено, що сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, надані органом ДВС документи не підтверджують факт дотримання органом державної виконавчої служби періодичності, встановленої ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, сам факт вжиття окремих виконавчих заходів та звернення із запитами до органів державної влади не свідчить про дотримання органом державної виконавчої служби порядку перевірки майнового стану боржника. Крім того, суд зазначає, що із змісту наданих органу державної виконавчої служби відповідей вбачається, що органи, до яких державним виконавцем подавались запити, не володіють запитуваною інформацією; у окремих випадках органи, до яких державним виконавцем подавались запити, надавали інформацію із відкритих реєстрів.

Зазначеним спростовуються доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано постановив ухвалу про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Чортківському міжрайонному відділу державної виконавчої служби за період із 22.02.2019 по 01.09.2019 у виконавчому провадженні №58446535 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 30 грудня 2011 року у справі №5/60/5022-1572/2011, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження".

Також в апеляційній скарзі Чотківський МРВДВС зазначає, що суд невірно поклав на нього судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Колегія суддів відхиляє такі доводи як необґрунтовані з огляду на наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 344 ГПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судом першої інстанції було встановлено, що Грищенко О.М є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009, долученим до матеріалів справи.

08.07.2019 між ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (Замовник) та Адвокатом Грищенко О.М (Виконавець) укладений договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) за №08-07-2019/2. Факт надання адвокатських послуг підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.09.2019, квитанцією №0.0..1 від 22.07.2019 про оплату 2500,00 грн за надання правової допомоги згідно договору №08-07-2019/2 від 08.07.2019.

Отже, Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.07.2019, та квитанція №0.0..1 від 22.07.2019, якою сплачені кошти в сумі 2 500,00 грн. на виконання саме даного правочину є належними доказами понесених стягувачем витрат на правову допомогу в сумі 2500, 00 грн.

Як визначено частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3, 4 статті 126 ГПК України).

За приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи відсутні заперечення органу ДВС щодо заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що підставою для подачі скаржником до суду скарги стала бездіяльність державного виконавця, яка виражена у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", при примусовому виконанні наказу Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2011 у справі №5/60/5022-1572/2011 за період з 22.02.2019 по 01.09.2019, тобто внаслідок неправомірних дій державного виконавця, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, про необхідність покладення обов`язку відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката на орган ДВС у розмірі 2500,00 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід залишити за скаржником.

Відповідно до положень ч.5 ст.240 ГПК України, суд зазначає, що датою прийняття постанови у даній справі є дата складення повного тексту додаткової постанови.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №24184/13-28/1 від 19.11.2019 (вх. №01-05/4166/19 від 22.11.2019) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 15.10.2019 у справі №5/60/5022-1572/2011 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, залишити за скаржником.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 28.12.2019

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.