ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" грудня 2019 р.Справа № 922/4116/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву про видачу судового наказу

за позовом Публічного АТ "Укртелеком" (01601, м.Київ, бул.Тараса Шевченка,18) в особі ХФ ПАТ "Укртелеком" ( 61010, м.Харків, Нетіченська набережна,8)
до Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, Салтівське шосе ,73)
про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2019 року від Публічного АТ "Укртелеком" (01601, м.Київ, бул.Тараса Шевченка,18) в особі ХФ ПАТ "Укртелеком" ( 61010, м.Харків, Нетіченська набережна,8) надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації заборгованості у розмірі 44 767,08, пеню в сумі 808,06грн.,3% річних в сумі 142,60грн., та інфляційні нарахування в сумі 306,0грн., які виникли на підставі письмового договору про надання телекомунікаційних послуг №057101839/233 від 19.02.2013 року.

Оскільки боржник неналежним чином виконав умови вказаного договору, заявник скориставшись правом стягнення на підставі судового наказу звернувся до суду із заявою про видачу наказу на стягнення з боржника грошової заборгованості по сплаті боргу, що виник з вказаного договору, річних та інфляційних.

Відповідно до ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши вимогу заявника, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги, а саме в частині стягнення боргу, оскільки вказані вимоги ґрунтуються на договорі та підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Вимоги в частині стягнення річних та інфляційних не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на договорі.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, процесуальне законодавство надає право видачі судового наказу, та як факт звернення з такою заявою, по одному договору й не більше.

Слід зазначити, приписи процесуального законодавства щодо процедури особливої форми судового рішення судовий наказ, не наділяють заявника правом об`єднувати вимоги по різним договорам.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати індексу інфляції та процентів річних є додатковими способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, що ґрунтується на вимогах закону, а не договору.

Отже, вимоги Публічного АТ "Укртелеком" в особі ХФ ПАТ "Укртелеком" про стягнення з Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації 3% річних в сумі 142,60грн., та інфляційних нарахувань в сумі 306,0грн. не відповідають приписам ст.148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою та не ґрунтуються на умовах договору.

Судом роз`яснюється, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 153 ГПК України Публічне АТ "Укртелеком" в особі ХФ ПАТ "Укртелеком" має право звернутись з вказаними вимогами в позовному порядку. При цьому, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 148, п. 3 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 152, ст. ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному АТ "Укртелеком" в особі ХФ ПАТ "Укртелеком" в задоволенні заяви про стягнення 3% річних в сумі 142,60грн., та інфляційних нарахувань в сумі 306,0грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Ухвалу підписано 18.12.2019.

Суддя О.О. Присяжнюк