ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2019 р. Cправа № 902/811/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представників:

позивача Щура В.Г.,

у відсутності відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Управління поліції охорони у Вінницькій області (пров. Залізничний, 4, м. Вінниця, 21034)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Велс" (вул. Генерала Арабея, 3, м. Вінниця, 21026)

про стягнення 303959 грн заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Управлінням поліції охорони у Вінницькій області подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Велс" про стягнення 303959 грн заборгованості за договором про надання послуг з публічної безпеки та порядку.

Ухвалою суду від 16.10.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/811/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.11.2019.

В судове засідання 12.11.2019 з`явився представник позивача, відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив. Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією.

В ході проведення підготовчого судового засідання суд дійшов висновку, що для повного, всебічного та об`єктивного встановлення усіх обставин справи необхідні документи на підтвердження часткової сплати заборгованості відповідачем за договором та обґрунтований розрахунок пені, заявленої позивачем до стягнення, які представник позивача зобов`язався надати до наступного судового засідання.

Таким чином, за результатами проведеного судового засідання 12.11.2019 суд у протокольній формі ухвалив відкласти підготовче засідання до 28.11.2019.

У судове засідання 28.11.2019 з`явився представник позивача, відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Представником позивача подано супровідним листом копії виписок по рахунку позивача та розрахунок пені, які судом долучено до матеріалів справи.

За наслідками проведеного судового засідання 28.11.2019 суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.12.2019, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

17.12.2019 в судове засідання з`явився представник позивача, відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив. Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією.

При цьому адресовані відповідачу ухвали суду, в т. ч. ухвала про відкриття провадження у справі №902/811/19, повернуті на адресу суду із відміткою поштового відділення "вибули".

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день прославлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац третій підпункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яка на даний час є чинною).

Окрім того, суд зазначає, що ухвали суду у справі №902/811/19 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про судове провадження у даній справі.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розгляд справи здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав.

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 11.01.2019 між Управлінням поліції охорони у Вінницькій області (Охорона, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Велс" (Замовник, відповідач) укладено Договір №112 про надання послуг з публічної безпеки та порядку, відповідно до умов якого відповідачу надано послуги із публічної безпеки та порядку на території об`єкту Замовника, що розташований за адресою: вул. Промислова, 11, м. Гнівань.

Як вказує позивач, відповідачем в порушення умов вказаного договору не здійснено розрахунок за надані послуги на суму 278000 грн, внаслідок чого Управлінням поліції охорони у Вінницькій області заявлено до стягнення з відповідача 278000 грн основного боргу та 25959 грн пені.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

11.01.2019 між Управлінням поліції охорони у Вінницькій області (Охорона, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Велс" (Замовник, відповідач) укладено Договір №112 про надання послуг з публічної безпеки та порядку (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого Охорона зобов`язується надати Замовнику послуги з охорони публічної безпеки і порядку на території (об`єкті) Замовника, що розташований за адресою: вул. Промислова,11, м. Гнівань (далі - об`єкт), що вказаний в дислокації (додаток 1).

У розділі 2 Договору сторони погодили ціну та порядок розрахунку за Договором.

Зокрема, відповідно до п.2.1. Договору ціна послуг охорони є договірною і зазначається сторонами у Розрахунку та Протоколі узгодження договірної ціни (додатки 2,3 до Договору).

Згідно з пунктом 2.2. Договору вартість середньомісячної послуги за здійснення заходів з охорони публічної безпеки і порядку за Договором визначається на підставі узгодженої протоколом сторін договірної ціни (додаток 3 до Договору).

Оплата охоронних послуг здійснюється Замовником на умовах попередньої 100% оплати, шляхом перерахування плати, встановленої п.2.1. Договору на рахунок Охорони до початку виконання охоронних заходів. У подальшому до 01 числа поточного місяця за послуги, які будуть надані в наступному місяці (п. 2.3. Договору).

Відповідно до пункту 2.5. Договору акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченні строку дії Договору.

Сторони погодили, що за несвоєчасну або неповну оплату послуг Охорони Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу (п. 5.2. Договору).

Згідно з п.6.1. Договір набуває чинності з 11.01.2019 і діє до 31.12.2019.

У Додатку №1 до Договору сторони визначили Дислокацію надання послуг з охорони - вул. Промислова,11, м Гнівань (пост №1 та пост №2) в кількості 8760 год на рік на кожному з постів (поліцейська охорона об`єктів).

Додатком № 2 До Договору сторони узгодили Розрахунок вартості договірних послуг, згідно якого загальна вартість охорони по усіх послугах за рік становить 2628000 грн в т.ч. ПДВ та за місяць - 219000 грн в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.1 Протоколу погодження ціни послуг від 11.01.2019 (Додаток №3 до Договору) сторонами досягнута домовленість про договірну ціну послуг Охорони до Договору, яка становить 150 грн у т.ч. ПДВ - 20% за кожну годину виконання заходів охорони одним поліцейським поліції охорони.

На засвідчення факту взяття Об`єкта під охорону сторонами підписано Акт про виставлення охорони на Об`єкт від 11.01.2019 (Додаток №4 до Договору), у якому зазначено про виставлення двох цілодобових постів поліції охорони УПО у Вінницькій області за адресою: вул. Промислова,11, м Гнівань.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача листом вих. № 344 від 29.03.2019, у якому викладено прохання надати дозвіл з 01.04.2019 провести розрахунок дислокації та здійснювати охоронні заходи щодо об`єкту, який охороняється згідно з Договором одним постом охорони.

В матеріалах справи наявні обопільно підписано акти прийому - здачі наданих послуг з березня по травень 2019:

- акт №11-0010860 прийому здачі наданих послуг за березень 2019 на загальну суму 223200 грн, в т.ч. ПДВ , датований 31.03.2019;

- акт №14-0000044 прийому здачі наданих послуг за квітень 2019 на загальну суму 108000 грн , в т.ч. ПДВ , датований 30.04.2019;

- акт №14-0000050 прийому здачі наданих послуг за травень 2019 на загальну суму 111600 грн , в т.ч. ПДВ , датований 31.05.2019.

Як підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, відповідачем проведено частковий розрахунок за надані послуги за Договором за березень 2019 трьома платежами: 19.04.2019 - на суму 100000 грн; 12.07.2019 - на суму 14800 грн; 16.07.2019 - на суму 50000 грн. Доказів здійснення відповідачем будь-яких інших проплат за Договором матеріали справи не містять.

Порушення умов Договору щодо внесення відповідачем оплати у повному обсязі за надані послуги слугувало підставою для звернення Управління поліції охорони у Вінницькій області з позовом до суду за захистом свого порушеного права. При цьому, як стверджує позивач, Управління поліції охорони у Вінницькій області зверталося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Велс" із претензіями від 20.06.2019 та 03.07.2019 про погашення заборгованості за договором, однак дані претензії залишено поза увагою відповідача.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи на виконання умов Договору позивачем надано відповідачу послуги з публічної безпеки та порядку на загальну суму 442800 грн, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг: №11-0010860 від 31.03.2019, №14-0000044 від 30.04.2019 та № №14-0000050 від 31.05.2019 (а.с. 23, 24, 26). При цьому згідно банківських виписок по рахунку позивача відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості за надані послуги за березень 2019 трьома платежами на загальну суму 164800 грн. Відтак несплаченими залишаються надані послуги за Договором на загальну суму 278000 грн (442800 грн - 164800 грн).

Таким чином, позовна вимога в частині стягнення суми основного боргу в сумі 278000 грн є обґрунтованою, підтверджується наявними у справі доказами, отже, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача 25959 грн пені, суд враховує таке.

Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, згідно з п. 5.2. Договору, сторони дійшли згоди, що за несвоєчасну або неповну оплату послуг Охорони Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. При цьому, дослідивши встановлені періоди прострочення, суд дійшов висновку, що хоча сторони і передбачили пунктом 2.3. Договору здійснення попередньої оплати за надання послуг за Договором, однак, не встановивши ціни договору на місяць у твердій сумі, унеможливили визначення прострочення на умовах попередньої оплати.

Відтак, суд дійшов висновку, що об`єктивно вірним є початок нарахування прострочення за фактом наданих послуг з наступної дати від підписання сторонами відповідних актів здачі-приймання послуг.

Здійснивши перерахунок пені за допомогою програми "ЛІГА.ЗАКОН" згідно з встановленими судом періодами прострочення, з урахуванням проплат та визначених позивачем кінцевих дат, суд дійшов висновку, що обґрунтованою є пеня в сумі 24978,13 грн.

Решта пені в розмірі 980,87 грн є заявленою безпідставно та задоволенню судом не підлягає.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача, в т.ч. доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з врахуванням вищевикладених мотивів відмови у задоволенні позову в частині стягнення 980,87 грн пені.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Велс" (вул. Генерала Арабея, 3, м. Вінниця, 21026; ) на користь Управління поліції охорони у Вінницькій області (пров. Залізничний, 4, м. Вінниця, 21034; ) 278000 грн - основного боргу, 24978,13 грн пені та 4544,66 грн витрат на сплату судового збору.

3. У задоволенні 980,87 грн пені відмовити, у зв`язку із чим витрати зі сплати судового збору в розмірі 14,72 грн залишити за позивачем.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 24 грудня 2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (пров. Залізничний, 4, м. Вінниця, 21034);

3 - відповідачу (вул. Генерала Арабея, 3, м. Вінниця, 21026).