Справа № 909/497/19
У Х В А Л А

про розгляд заяви

17.12.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у попередньому засіданні суду заяву (вх. № 13594/19 від 11.07.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" про грошові вимоги до боржника у справі

за заявою: Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій

в Івано-Франківській області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд"

про банкрутство,

за участі:

розпорядника майна: Насадюка Віталія Васильовича,

від Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області: Бабенецької Анни Вікторівни,

від боржника: представник в судове засідання не з`явився,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Західна промислова група": представник в судове засідання не з`явився,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахід": представник в судове засідання не з`явився,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс": представник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 909/497/19 за заявою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд".

10.06.2019 суд відкрив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд", ввів процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Насадюка В. В., попереднє засідання суду призначив на 21.08.2019.

11.07.2019 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" про грошові вимоги до боржника в розмірі 778 788, 00 гривень.

13.08.2019 зазначену вище заяву судом прийнято до розгляду в попередньому судовому засіданні на 21.08.2019 та зобов`язано заявника надати суду копії підтверджуючих первинних документів, що послужили підставою виникнення боргових зобов`язань між кредитором і божником (копію договору (ів), актів виконаних робіт, видаткових накладних, платіжних доручень, виписок по банківських рахунках, тощо).

26.07.2019 розпорядник майна Насадюк В. В. надав суду реєстр вимог кредиторів станом на 10.07.2019 та повідомлення про результати розгляду грошових вимог заявника (вх. № 13072/19). Із повідомлення вбачається, що розпорядником майна грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" не визнаються, у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів.

Засідання суду по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" про грошові вимоги до боржника неодноразово відкладались та повторно зобов`язано заявника надати суду копії підтверджуючих первинних документів, що послужили підставою виникнення боргових зобов`язань між кредитором і божником (копію договору (ів), актів виконаних робіт, видаткових накладних, платіжних доручень, виписок по банківських рахунках, тощо).

11.09.2019 зупинено провадження у справі № 909/497/19 за заявою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" до перегляду ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 10.06.2019 та поверненням справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

11.09.2019 до суду від ОСОБА_1 поступила заява (вх. № 15423/19) з додатками.

27.09.2019 розпорядник майна Насадюк В. В. надав суду реєстр вимог кредиторів станом на 10.07.2019 та повідомлення про результати розгляду грошових вимог заявника (вх. № 16597/19). Із повідомлення вбачається, що розпорядником майна грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" не визнаються, у зв`язку із недотримання порядку та умов подачі заяви, а саме: подані особою, не уповноваженою на вчинення таких дій.

22.10.2019 ухвалою Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 10.06.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" - повернуто скаржнику; матеріали справи скеровано до Господарського суду Івано-Франківської області.

07.11.2019 поновлено провадження у справі № 909/497/19; призначено попереднє засідання суду на 27.11.2019; призначено до розгляду в попередньому засіданні суду заяви:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Західна промислова група" про грошові вимоги до боржника в розмірі 1 637 255, 54 гривень;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" про грошові вимоги до боржника в розмірі 778 788, 00 гривень;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахід" про грошові вимоги до боржника в розмірі 746 959, 20 гривень;

- клопотання розпорядника майна Насадюка В. В. (вх. № 17095/19 від 07.10.2019) про зобов`язання Головного управління статистики в Івано-Франківській області надати розпоряднику майна Насадюку В. В. копії балансів Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" за період 2016 - 2019 років.

27.11.2019 відкладено попереднє засідання суду на 17.12.2019.

12.12.2019 представник ініціюючого кредитора надав суд заперечення щодо визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" (вх. № 21945/19), в яких зазначає, що заявником не дотримано умов та порядку подання заяви з грошовими вимогами до боржника та відсутні докази, які б свідчили про наявність вимог до боржника.

Представник боржника та заявника в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення засідання суду, що підтверджується ухвалою суду від 27.11.2019 (вих. № 8197-8202 від 02.12.2019).

В засіданні суду представник ініціюючого кредитора просив суд відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" з грошовими вимогами до боржника.

Розпорядник майна Насадюк В. В. в засіданні суду зазначив, що грошові вимоги заявника не визнає.

В силу приписів частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як визначено в частині 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

В силу статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

На підставі положень Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Відповідно до вимог статей 13, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, належними та допустимими доказами.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами, що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. При цьому суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Отже, аналіз норм права дозволяє зробити висновок, про те що спеціальне законодавство про банкрутство визначає особливий порядок розгляду грошових вимог кредитора у процедурі банкрутства шляхом їх визнання (відхилення) внаслідок розгляду по суті.

З метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, 10.06.2019 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет (№ 60179).

Розглянувши подану заяву, суд встановив таке.

22.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" (орендодавецем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" (орендарем) укладено договір оренди приміщень.

Розділом 3 договору сторонами унормовано порядок передачі приміщення в оренду, а розділом 5 - порядок розрахунків.

Відповідно до п. 3.1. договору, прийом - передача приміщення здійснюється по акту прийому - передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін в день підписання договору оренди.

Розмір щомісячної орендної плати на момент підписання договору становить 19 548, 00 гривень (пункт 5.1. договору).

Пунктом 5.2. договору сторонами погоджено, що плата за користування приміщеннями нараховується і виплачується орендодавцю на підставі узгоджених сторонами актів про відсутність у них претензій одна до одної. Періодичність нарахування і сплати плати за користування приміщенням визначається наймодавцем. Розмір плати за користування приміщеннями і період, за який вона нараховується, встановлюється в конкретному акті.

Заявник в заяві зазначає, що заборгованість боржника становить 778 788, 00 гривень. В підтвердження наявності боргу заявник посилається на акт звіряння розрахунків від 31.05.2019.

Як наслідок, заявник звернувся до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Норми права, якими керувався суд при постановлені ухвали.

Відповідно до частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заява кредитора має відповідати вимогам та має містити:

- найменування господарського суду, до якого подається заява;

- найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені);

- виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування;

- відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог;

- перелік документів, що додаються до заяви.

Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що заява щодо грошових вимог до боржника (вх. № 13594/19 від 11.07.2019) підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" Стецюк В. В.

Водночас, заява (вх. № 15423/19 від 11.09.2019) про долучення до матеріалів справи письмових доказів, на виконання ухвали суду від 13.08.2019, від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" підписана Вінтоняком Н. М. Разом із цим, суду надано довіреність № 1/07/19 від 02.07.2019.

Щодо довіреності суд зазначає.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (частина 3 статті 244 Цивільного кодексу України).

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (стаття 246 Цивільного кодексу України).

Строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії (частина 1 статті 247 Цивільного кодексу України).

Представництво за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності (пункт 1 частини 1 статті 248 Цивільного кодексу України).

Отже, довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа; складена від імені юридичної особи, підпорядковується загальним положенням про форму довіреності, має містити обов`язкові реквізити; має визначати повноваження представника; носить строковий характер (тобто зі спливом строку своєї дії автоматично втрачає свою чинність).

Дослідивши довіреність судом встановлено, що в порушення вказаних вище норм строк дії доручення вказано "до 31.12.2014". За таких обставин суд не бере до уваги дану довіреність.

Норми права, якими керувався суд при постановленні ухвали.

Положеннями частини 1 статті 283 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями статті 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Так, сторонами в договорі погоджено, що:

- плата за користування приміщеннями нараховується і виплачується орендодавцю на підставі узгоджених сторонами актів про відсутність у них претензій одна до одної;

- розмір плати за користування приміщеннями і період, за який вона нараховується, встановлюється в конкретному акті.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (частина 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідженням матеріалів справи та заяви встановлено, що заявником не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували невиконання боржником зобов`язань. Більше того, розрахунок орендної плати із вказівкою на суму та періоди виникнення заборгованості також відсутній. Оскільки сторонами в договорі обумовлено, що плата за користування приміщеннями нараховується і виплачується орендодавцю на підставі узгоджених сторонами актів про відсутність у них претензій одна до одної, а розмір плати за користування приміщеннями і період, за який вона нараховується, встановлюється в конкретному акті, проте жодних актів заявником суду не надано, у суду відсутня можливість встановити та перевірити наявність заборгованість, а заявником не надано належних та допустимих доказів, в підтвердження даних обставин. Поданий заявником примірник договору не може бути підтвердженням не виконання боржником зобов`язань за договором оренди.

Щодо посилання заявника на акт звірки, як на підтвердження боргу, суд зазначає, що акт звірки взаємних розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій: оренди, поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Аналізуючи наведені вище норми права, беручи до уваги обставини справи суд прийшов до висновку, що заявлені заявником грошові вимоги документально не підтверджені та необґрунтовані, як цього вимагають приписи Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом частини 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

За таких обставин, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" (вх. № 13594/19 від 11.07.2019) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" в розмірі 778 788, 00 гривень слід відхилити, а сплачений судовий збір за подання заяви у розмірі 3 842, 00 гривень залишити за заявником.

Керуючись статтями 2, 9, 44, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" (вх. № 13594/19 від 11.07.2019) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" в розмірі 778 788, 00 гривень - відхилити.

2. Дану ухвалу направити:

- боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськміськбуд" (вул. Макогона, 31 А, м. Івано-Франківськ, 76018);

- розпоряднику майна: Насадюку В. В. (вул. І. Франка, 10/11, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Станіслав оренда сервіс" (вул. Макогона буд. 31 А, офіс 7, м. Івано-Франківськ, 76018).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 17.12.2019.

4. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст ухвали складено - 20.12.2019.

Суддя В. В. Михайлишин