ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Справа № 915/1710/19

м.Миколаїв

За позовом: Державного підприємства «Дослідне господарство «Оленівське»

Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства»,

08525, Київська область, Фастівський район, с. Оленівка, вул. Варвари Ханенко, 2.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агроімпекс ЛТД»,

54025, Миколаївська область, м. Миколаїв, пр. Героїв України, 1, корп. Б/1.

Суддя Ткаченко О.В.

Секретар судового засідання Сулейманова С.М.

В судовому засіданні 18.12.2019р. приймали участь представники:

від позивача: Грек В.І. директор, Поста Ю.В., за ордером.

від відповідача: представник не з`явився;

в судове засідання представники сторін не з`явились.

СУТЬ СПОРУ: розірвання договору поставки мінеральних добрив від 14.01.2019 № 140119/1 та стягнення 1359000,00 грн. заборгованості по поверненню сплачених за товар грошових коштів, -

12.07.2019р. ДП Дослідне господарство Оленівське Національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою вих. б/н від 01.07.2019р., в якій просить суд розірвати укладений між сторонами договір поставки мінеральних добрив від 14.01.2019р. №140119/1 та стягнути з відповідача 1359000,00 грн заборгованості по поверненню сплачених за товар грошових коштів.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем обумовлених договором від 14.01.2019р. № 140119/1 обов`язків з поставки товару мінеральних добрив, яку було виконано частково, тоді як позивач сплатив передоплату в розмірі 100% вартості добрив та наразі у зв`язку із закінченням польових робіт подальше виконання зобов`язання втратило для позивача інтерес.

Ухвалою суду від 17.07.2019р. позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк на усунення встановлених судом недоліків - 10 днів з дня отримання ухвали.

05.08.2019р. до суду від позивача надійшов лист, до якого додані виправлена позовна заява, платіжне доручення про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі а також докази направлення цього на адресу відповідача.

Ухвалою суду від 12.08.2019р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.09.2019р.

Ухвалою суду від 26.09.2019р. строк підготовчого провадження був продовжений та за клопотанням відповідача підготовче засідання відкладено на 05.11.2019р.

В судовому засіданні 05.11.2019р. у відповідності до норм ст. 183 ГПК України оголошувалась перерва до 11.11.2019р.

11.11.2019р. від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він зазначає, що виконання ним договору не в повному обсязі було спричинено перебоями поставок контрагентів відповідача, однак наразі усі перешкоди відсутні, роботу підприємства налагоджено та відповідач готовий виконати умови договору аби не допустити його розірвання за рішенням суду. Також відповідач зазначав, що має намір запропонувати позивачу перенесення строків поставки на початок посівної кампанії та звернеться з пропозицією до позивача щодо укладення мирової угоди між сторонами.

Підготовче засідання судом відкладалось.

25.11.2019р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що він не бажає укладати мирову угоду та не бажає отримувати добрива у 2020 році, оскільки у цьому році господарством використання визначених договором мінеральних добрив не передбачається. У зв`язку з цим позивач зазначив про підтримання позову у повному обсязі.

25.11.2019р. суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 18.12.2019р.

Під час розгляду справи, представники позивача підтримав доводи, викладені у позові.

Представники позивача пояснили суду, що до них жодних пропозицій щодо укладення мирової угоди від відповідача не надходило та позивач не має бажання укладати мирову угоду з відповідачем щодо даного предмету спору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Ухвала суду від 25.11.2019р., надіслана на адресу відповідача, повернулась без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Адресат відсутній».

Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 18.12.2019р. судом оголошено про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення до 19.12.2019р.

Після виходу з нарадчої кімнати 19.12.2019р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

14 січня 2019 року за №140119/1 між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «АГРОІМПЕКС ЛТД», як продавцем, та державним підприємством «Дослідне господарство «Оленівське» Національного наукового центру «Інституту механізації та електрифікації сільського господарства», як покупцем, був укладений договір поставки, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти мінеральні добрива, надалі товар, на умовах, що визначаються в додатках до даного договору, у кількості, за ціною у терміни та на умовах поставки кожної партії, визначених у специфікаціях, які є доповненнями до даного договору і є його невід`ємними частинами (п.1.1).

Умовами п. 2.1 договору його учасники визначили обов`язок продавця після підписання договору в строку не пізніше зазначеного у додатках передати покупцеві товар та сертифікат якості на поставлену партію товару.

Пунктом 2.2 договору визначений обов`язок покупця прийняти товар від продавця і здійснити оплату за нього в строк і в порядку, зазначеному у договорі.

Згідно з п. 4.1 договору, покупець здійснює оплату вартості товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця на підставі додатку до договору поставки та виставлених рахунків продавця. Оплата за товар здійснюється на умовах 100% передоплати або протягом 2-х банківських днів з дати отримання товару, якщо інше не передбачене в додатках.

Відповідно до умов п. 11.3 договору визначено, що він набуває юридичну силу з моменту його підписання обома сторонами та скріплення їх печатками і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Додатками №1-3 до договору його учасники узгодили поставку товару у наступному асортименті, на суму та у строки: 1) селітра аміачна марки Б у кількості 90,0 тон на загальну суму 945000,0 грн. строк поставки до 29.03.2019р. на умовах 100% передоплати; 2) карбамід марки б у кількості 30,0 тон на загальну суму 360000,0 грн., строк поставки до 15 квітня 20119 року на умовах 100% передоплати; 3) нітроамофоска у кількості 60,0 тон на загальну суму 810000,0 грн., строк поставки до 10 квітня 2019 року на умовах 100% передоплати

Згідно з умовами вказаних додатків поставка здійснюється автомобільним транспортом у місце призначення, вказане покупцем: Київська обл., Фастівський район с.Оленівка.

Відповідач виставив позивачу рахунки-фактури на загальну суму 2 115 000,0 грн. (а.с.14-17), які були оплачені позивачем у повному обсязі, про що свідчить копія банківської виписки по рахунку №8 (а.с.24).

Відповідач, в свою чергу, свої зобов`язання щодо поставки оплаченого товару виконав частково, поставивши позивачу селітру аміачну у кількості 72 тони на загальну суму 756000,0 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000009 від 15.03.2019р., №РН-0000010 від 15.03.2019р., та №РН-0000012 від 29.03.2019р.

Решту селітри аміачної у кількості 18 тон, карбамід у кількості 30 тон та нітроамофоски у кількості 60,0 тон відповідач позивачу у встановлені додатками до договору строки не поставив.

У зв`язку з цим, позивач 16.04.2019р. за вих. №15 направив відповідачу претензію про невиконання умов договору поставки, в якій зазначав про непоставлення у строки, встановлені додатками до договору поставки обумовленого товару та пропонував у зв`язку з таким істотним порушенням умов договору поставки від 14.01.2019р. №140119/1 розірвати його та повернути на рахунок позивача кошти в сумі 1 359 000,0 грн. за неотримані мінеральні добрива. Про результат розгляду даної претензії позивач просив повідомити письмово у двадцятиденний термін.

Вказана претензія повернулась позивачу із відміткою органу поштового зв`язку «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.31).

З огляду на вказане та враховуючи те, що подальше виконання договору втратило для позивача інтерес у зв`язку з із закінченням посівного періоду та відсутністю у позивача належним чином обладнаних приміщень для зберігання добрив до наступного періоду (враховуючи незначний строк придатності добрив з дня їх виготовлення), позивач у липні 2019 року звернувся до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 ГК України).

Частинами 1, 2 ст.180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання зі здійснення попередньої оплати за товар у строк та за ціною, визначених у специфікації, однак відповідач обумовлений договором товар в повному обсязі у визначний строк не поставив.

У відповідності до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

На підставі ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України позивач 16.04.2019р. за вих. №15 направив на адресу відповідача претензію про невиконання умов договору поставки, в якій пропонував розірвати договір поставки мінеральних добрив від 14.01.2019р. №140119/1 та повернути попередню оплату в сумі 1359000,0 грн. за неотримані мінеральні добрива.

Докази направлення даної претензії на адресу відповідача містяться в матеріалах справи (а.с.30).

У запропонований позивачем строк грошові кошти не були повернуті відповідачем.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо повернення отриманих коштів, відповідач, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують належне виконання позивачем зобов`язань з оплати товару, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1359000,0 є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача щодо розірвання Договору поставки №140119/1 від 14.01.2019р., слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 ст.665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно ч.3 ст.612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків, що кореспондується з ч.2 ст.220 Господарського кодексу України.

Частинами 2, 4 ст.188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи викладені обставини, вимога позивача про розірвання договору поставки №140119/1 від 14.01.2019р. є обґрунтованою.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73 ,74, 76-79, 91, 210,220, 232,233, 238,240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Розірвати поставки мінеральних добрив від 14.01.2019р. № 140119/1, укладений між Державним підприємством «Дослідне господарство «Оленівське» Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агроімпекс ЛТД».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агроімпекс ЛТД», 54025, Миколаївська область, м. Миколаїв, пр. Героїв України, 1, корп. Б/1, ) на користь Державного підприємства «Дослідне господарство «Оленівське» Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства», 08525, Київська область, Фастівський район, с. Оленівка, вул. Варвари Ханенко, 2, ) 1 359 000,00 грн. заборгованості по поверненню сплачених за товар грошових коштів та 20385,0 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 24.12.2019р.

Суддя О.В. Ткаченко