РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.12.2019Справа № 910/14592/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/14592/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Інтерком"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

18 жовтня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" (позивач) надійшла позовна заява № 205-Б від 27.09.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Інтерком" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 2128 від 13.11.2015 року в сумі 8243,26 грн., з них: основного боргу - 7265,50 грн. (сім тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 50 копійок) та пені - 977,76 грн. (дев`ятсот сімдесят сім гривень 76 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № 2128 від 13.11.2015 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив оплату вартості поставленого йому позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 року у справі № 910/14592/19 позовну заяву № 205-Б від 27.09.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Інтерком" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" за адресою: 03179, м. Київ, просп. Перемоги, 148/1, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 663 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 22.10.2019 року у справі № 910/14592/19 вручено уповноваженому представнику позивача - 24.10.2019 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 29.10.2019 року (включно).

28 жовтня 2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, оформлені супровідним листом № 224 від 25.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/14592/19 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дюна-Інтерком" за адресою: 03057, м. Київ, просп. Перемоги, 47-А, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 475 ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 року у справі № 910/14592/19 вручено уповноваженому представнику відповідача - 02.11.2019 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 18.11.2019 року (включно).

13.11.2019 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в задоволені позовних вимог, мотивуючи це тим, що відповідачем сплачена заборгованість за договором в розмірі 7265,50 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дюна-Інтерком" (надалі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № 2128 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується за окремими замовленнями покупця поставляти останньому продукти харчування (товар), а покупець зобов`язується приймати цей товар і оплачувати його вартість постачальнику на умовах, визначених в цьому договорі.

Згідно з п. 2.6. договору, фактичною датою поставки товару є дата приймання товару і підписання товарно-транспортної накладної.

За умовами п. 3.3. договору, оплата покупцем вартості поставленого за договором товару проводиться шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, або внесенням коштів готівкою касу постачальника відповідно до чинного законодавства України протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки партії товару.

В п. 8.1. договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015 року. Якщо жодна зі сторін за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить письмово іншу сторону про своє бажання припинити його дію, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах.

На виконання умов договору поставки № 2128 від 13.11.2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 7732,50 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними № 174878 від 28.12.2018 року на суму 510,00 грн., № 174879 від 28.12.2018 року на суму 255,00 грн., № 717 від 03.01.2019 року на суму 510,00 грн., № 2327 від 09.01.2019 року на суму 765,00 грн., № 13344 від 05.02.2019 року на суму 765,00 грн., № 18221 від 15.02.2019 року на суму 765,00 грн., № 27072 від 07.03.2019 року на суму 832,50 грн., № 29074 від 12.03.2019 року на суму 832,50 грн., № 30612 від 15.03.2019 року на суму 832,50 грн., № 46878 від 16.04.2019 року на суму 832,50 грн., № 50940 від 23.04.2019 року на суму 832,50 грн. Товар за вказаними вище товарно-транспортними накладними за якістю та кількістю прийнятий відповідачем без заперечень, про що свідчать підписи та печатки сторін на вказаних документах.

Як зазначає позивач, за отриманий товар відповідач розрахувався лише частково на суму 467,00 грн., відтак, відповідач, за розрахунками позивача, має заборгованість за договором в розмірі 7265,50 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за неналежне виконання останнім грошового зобов`язання щодо оплати товару по товарно-транспортним накладним.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення пункту 3.3. договору строк оплати поставленого товару є таким, що настав, а саме: за товарно-транспортними накладними № 174878 від 28.12.2018 року - 11.01.2019 року, № 174879 від 28.12.2018 року - 11.01.2019 року, № 717 від 03.01.2019 року - 17.01.2019 року, № 2327 від 09.01.2019 року - 23.01.2019 року, № 13344 від 05.02.2019 року - 19.02.2019 року, № 18221 від 15.02.2019 року - 01.03.2019 року, № 27072 від 07.03.2019 року - 21.03.2019 року, № 29074 від 12.03.2019 року - 26.03.2019 року, № 30612 від 15.03.2019 року - 29.03.2019 року, № 46878 від 16.04.2019 року - 30.04.2019 року, № 50940 від 23.04.2019 року - 07.05.2019 року.

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем, на підтвердження чого посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем, на підтвердження чого надав платіжні доручення № 1282 від 29.10.2019 року на суму 7262,50 грн. та № 1338 від 08.11.2019 року на суму 3,00 грн., загальна сума яких становить 7265,50 грн.

Судом встановлено, що 29.10.2019 року та 08.11.2019 року відповідачем була погашена заборгованість перед позивачем за договором поставки № 2128 від 13.11.2015 року у розмірі 7265,50 грн.

Таким чином, на момент винесення рішення у даній справі спір щодо основного боргу в частині 7265,50 грн. відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що предмет спору в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 7265,50 грн. припинив своє існування після звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що провадження щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № 2128 від 13.11.2015 року у розмірі 7265,50 грн. підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 977,76 грн. за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В пункті 5.2. договору сторони визначили, що у випадку недотримання строків оплати, вказаних в п. 3.3. договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен прострочення виконання зобов`язання.

Так, з умов п. 3.3. договору слідує, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за товарно-транспортними накладними № 174878 від 28.12.2018 року з 12.01.2019 року, № 174879 від 28.12.2018 року з 12.01.2019 року, № 717 від 03.01.2019 року з 18.01.2019 року, № 2327 від 09.01.2019 року з 24.01.2019 року, № 13344 від 05.02.2019 року з 20.02.2019 року, № 18221 від 15.02.2019 року з 02.03.2019 року, № 27072 від 07.03.2019 року з 22.03.2019 року, № 29074 від 12.03.2019 року з 27.03.2019 року, № 30612 від 15.03.2019 року з 30.03.2019 року, № 46878 від 16.04.2019 року з 01.05.2019 року, № 50940 від 23.04.2019 року з 08.05.2019 року.

З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що розмір нарахованої позивачем пені становить 1052,39 грн., тоді як в п. 3 прохальної частини позовної заяви № 205-Б від 27.09.2019 року позивач просить стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 977,76 грн., з огляду на, що предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 977,76 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду та враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (нарахування пені за шість місяців), суд встановив, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 1050,43 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Втім, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення пені, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за порушення грошового зобов`язання по оплаті поставленого товару підлягають задоволенню в сумі 977,76 грн., за розрахунком позивача.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 977,76 грн.

Щодо розподілу судового збору.

З огляду на те, що відповідач заявлену до стягнення суму основного боргу в розмірі 7265,50 грн. сплатив після звернення позивача до суду з даним позовом, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, судовий збір в цій частині покладається на відповідача.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/14592/19 за позовом № 205-Б від 27.09.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Інтерком" про стягнення заборгованості за договором поставки № 2128 від 13.11.2015 року в частині стягнення основного боргу - 7265,50 грн. (сім тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 50 копійок), у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Інтерком" (ідентифікаційний код 39923550, адреса: 03057, м. Київ, просп. Перемоги, 47-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь" (ідентифікаційний код 32106398, адреса: 03179, м. Київ, просп. Перемоги, 148/1) грошові кошти: пені - 977,76 грн. (дев`ятсот сімдесят сім гривень 76 копійок) та судовий збір - 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.12.2019р.

Суддя О.В. Котков