номер провадження справи 9/178/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.12.2019 Справа № 908/2614/19
про стягнення суми 5222 грн. 24 коп.
Суддя Боєва О.С.
Без виклику сторін
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.12.2019 у справі №908/2614/19 (суддя Боєва О.С.) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю НВО Укренерго до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, з відповідача на користь позивача стягнуто суму 5222 грн. 24 коп. 3% річних, суму 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору. Повний текст рішення складно та підписано 24.12.2019.

18.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю НВО Укренерго надійшла заява вих. № 547 від 16.12.2019 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2614/19 про стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10411,82 грн., витрат на оплату послуг поштового зв`язку за надсилання відповідачеві копії позовної заяви, заяви про зменшення розміру позовних вимог та доданих до них документів в сумі 111,36 грн. До заяви додано докази направлення її копії та доданих до неї документів на адресу відповідача 17.12.2019.

Згідно з Витягом з протоколу передачі від 18.12.2019 вищевказану заяву передано на розгляд раніше визначеному у справі № 908/2614/19 складу суду судді Боєвій О.С.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи № 908/2614/19 слідує, що позивачем у позовній заяві було також заявлено до стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати, до яких, згідно з доданим до позовної заяви попереднім (орієнтовним) розрахунком, в тому числі входили: витрати на професійну правничу допомогу 13831,20 грн., витрати за пересилання поштової кореспонденції 300,00 грн. В рішенні питання щодо розподілу вказаних судових витрат не було вирішено.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від позивача відповідної заяви та надання ним доказів у встановлений строк, суд вважає необхідним прийняти її до розгляду та ухвалити додаткове рішення у справі № 908/2614/19 про вирішення питання про судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до змісту ч.4 ст. 244 ГПК України виклик сторін в судове засідання є правом суду, у разі такої необхідності. Суд не вбачає необхідності виклику сторін з призначенням судового засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2614/19.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 та 6 статті 126 ГПК України).

За змістом ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою її до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Матеріали справи № 908/2614/19 свідчать, що представництво позивача в суді здійснювалось адвокатом Стеценком Артемом Вікторовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія № 413 від 04.06.2008, ордер на надання правової допомоги серії АР № 1003181 від 19.09.2019) згідно укладеним між ТОВ «НВО Укренерго» та адвокатом договором про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2019. В Акті приймання-передачі наданих за договором послуг від 16.12.2019, копію якого додано до заяви про ухвалення додаткового рішення, викладено детальний опис наданих адвокатом послуг, вказано їх вартість з урахуванням витраченого часу, загальний розмір яких склав 10411,82 грн. Адвокатом виставлено ТОВ «НВО Укренерго» рахунок № 27 від 16.12.2019 на вказану суму на оплату гонорару за договором від 01.07.2019.

Розмір понесених витрат на оплату послуг поштового зв`язку за надсилання на адресу відповідача (ДП «НАЕК «Енергоатом», ВП «Атоменергомаш») копій позовної заяви вих.№445 від 20.09.2019, заяви про зменшення розміру позовних вимог вих. № 439 від 20.11.2019 та доданих до них документів, в сумі 111,36 грн. підтверджується фіскальними чеками від 20.09.2019 та від 21.11.2019, які додано позивачем до вказаних заяв і залучено до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав про те, що судові витрати, крім судового збору, не підтверджені документально, тому просив відмовити у їх стягненні.

Клопотання щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, від відповідача не надійшло. Копія заяви позивача про ухвалення додаткового рішення направлена на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» та ВП «Атоменергомаш» 17.12.2019, отже відповідач мав достатньо часу для подання до суду такого клопотання.

Недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України на підставі поданих доказів встановлюється розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10411,82 грн. є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним, враховуючи обсяг наданих послуг та витрачений адвокатом час, складність справи та ціну позову (спочатку ціна позову становила 705675,09 грн. і після зменшення розміру позивних вимог стала 5222,24 грн.), тому підлягають стягненню на користь позивача в повному обсязі.

Витрати на послуги поштового зв`язку в розмірі суми 111,36 грн., які безпосередньо пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, розмір яких підтверджений в повному обсязі, також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, ч. 8 ст.129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (01011, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (71503, Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВО Укренерго, (69096, м. Запоріжжя, вул. Байрачна, буд. 7) суму 10411 (десять тисяч чотириста одинадцять) грн. 82 коп. витрат на професійну правничу допомогу, суму 111 (сто одинадцять) грн. 36 коп. витрат на послуги поштового зв`язку.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.

Додаткове рішення складено та підписано 26.12.2019.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня його складення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва