ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/3730/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

кредитора: ОСОБА_4. (особисто),

кредитора ОСОБА_2 : ОСОБА_3 ,

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Гресь Т. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019

у складі колегії суддів: Сотнікова С. В. - головуючого, Доманської М. Л., Верховця А. А.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн"

про банкрутство

Короткий зміст обставин справи, вимог заяви кредитора та її розгляд

1. У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" в особі ліквідатора Віліщука Юрія Володимировича (далі - ТОВ "Цемлайн", боржник) звернулося до Господарського суду Київської області з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

2. Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2016 порушено провадження у справі № 911/3730/16 про банкрутство ТОВ "Цемлайн", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; вирішено інші процедурні питання.

3. Постановою Господарського суду Київської області від 13.12.2016 ТОВ "Цемлайн" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором боржника призначено Віліщука Ю. В.

4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 визнано кредиторські вимоги до боржника та затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Цемлайн" станом на 04.04.2017 у наступному складі та обсязі: ОСОБА_4 у сумах: 2 756,00 грн - 1 черга, 16 642 827,26 грн - 4 черга, 164 863,45 грн - 6 черга; ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у сумах: 2 756,00 грн - 1 черга, 7 019 538,89 грн - 4 черга, 119 243,98 грн - 6 черга; ПАТ "Банк Форум" у сумах: 2 756,00 грн - 1 черга 6 126 361,85 грн - 4 черга; ОСОБА_2 у сумі 2 756,00 грн - 1 черга; Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у сумах: 2 756,00 грн - 1 черга, 15 982,77 грн - 3 черга; ТОВ "Цемлайн Плюс" у сумах: 3 200,00 грн - 1 черга, 1 925 516,13 грн - 6 черга; окремо включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ОСОБА_4 у сумі 11 695 026,00 грн як забезпечені заставою майна ТОВ "Цемлайн" і підлягають задоволенню позачергово; окремо включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ОСОБА_2 у сумі 6 078 706,87 грн як забезпечені заставою майна ТОВ "Цемлайн" і підлягають задоволенню позачергово.

5. Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2018 ліквідатором ТОВ "Цемлайн" призначено арбітражного керуючого Сокотуна В. А.

6. Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2018 визнано грошові вимоги ГУ ДФС у Київській області до ТОВ "Цемлайн" у сумах: 3 524,00 грн - 1 черга та 54 363,68 грн - 6 черга.

7. 01.10.2018 до Господарського суду Київської області надійшла заява кредитора у справі ОСОБА_4 від 01.10.2018 про закриття провадження у справі про банкрутство на підставі пункту 12 частини першої статті 83 Закону про банкрутство.

8. В обґрунтування заяви ОСОБА_4 зазначила, що після її вступу у дану справу в якості правонаступника ПАТ КБ "Інтербанк" та ознайомлення з матеріалами справи було встановлено, що ліквідатором ТОВ "Цемлайн" Віліщуком Ю. В. не в повній мірі було виконано вимоги статті 95 Закону про банкрутство, що свідчить про відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство боржника та є підставою для закриття провадження у даній справі, як безпідставно порушеного.

9. Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2018, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2018, у справі № 911/3730/16 заяву ОСОБА_4 від 01.10.2018 про закриття провадження у справі про банкрутство задоволено; провадження у справі № 911/3730/16 за заявою ліквідатора ТОВ "Цемлайн" про банкрутство закрито; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного згідно ухвали від 01.12.2016 у справі № 911/3730/16.

10. Ухвала місцевого господарського суду мотивована недотриманням ліквідатором ТОВ "Цемлайн" Віліщуком Ю. В. вимог Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) щодо досудової процедури ліквідації боржника, внаслідок чого було порушено приписи статті 95 Закону про банкрутство. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_4 та закриття провадження у справі № 911/3730/16 про банкрутство ТОВ "Цемлайн", як безпідставно порушеного, на підставі пункту 12 частини першої статті 83 Закону про банкрутство.

11. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 у справі № 911/3730/16 скасовано; справу в частині розгляду заяви кредитора у справі ОСОБА_4 про закриття провадження у справі про банкрутство) передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

12. Приймаючи постанову Верховним Судом, зокрема, вказано, що господарський суд апеляційної інстанції, зазначивши іншу підставу для закриття провадження у даній справі про банкрутство (пункт 11 частини першої статті 83 Закону про банкрутство) змінив ухвалу суду першої інстанції, підстави і можливість чого передбачена положеннями статті 275 - 277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Однак, ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині постанови суд не вказав на необхідність зміни мотивувальної та/або резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

13. Крім того касаційним судом у постанові від 18.06.2019 зазначено, що суд апеляційної інстанції не скористався наданими йому процесуальним законодавством повноваженнями та належним чином не обґрунтував можливість застосовування пункту 11 частини першої статті 83 Закону про банкрутство в даній справі про банкрутство після визнання боржника банкрутом у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється з особливостями, встановленими статтею 95 Закону про банкрутство.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції за результатами нового розгляду справи

14. За наслідками нового розгляду справи № 911/3730/16 постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 ухвалу Господарського суду Київської області від 23.10.2018 у цій справі скасовано. Справу № 911/3730/16 про банкрутство ТОВ "Цемлайн" направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

15. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована дотриманням ліквідатором боржника правил статті 95 Закону про банкрутство та надання ним відповідних документів виконання обов`язків встановлених статтею 105 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) із дотриманням процедури, визначеної статтею 111 ЦК України, яка врегульовує порядок ліквідації юридичної особи.

16. З урахуванням вказаного, апеляційний господарський суд визнав помилковим висновок суду першої інстанції про порушення провадження у даній справі без достатніх правових підстав встановлених статтею 95 Закону про банкрутство та закриття у зв`язку із цим провадження у справі про банкрутство, оскільки ліквідатор, дотримавшись порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України, встановив недостатність вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якої прийнято рішення про ліквідацію, та звернувся до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Фактичні обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції

17. 03.08.2016 загальними збори учасників ТОВ "Цемлайн" прийнято рішення про припинення товариства шляхом його ліквідації; призначення ліквідатором товариства Віліщука Ю. В.; встановлено двомісячний строк для заявлення вимог кредиторами.

18. 10.08.2016 повідомлення про рішення щодо припинення ТОВ "Цемлайн" юридичної особи оприлюднено в Єдиному державному у реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

19. Відповідно до наказу від 10.08.2016 № 1 ліквідатор ТОВ "Цемлайн" приступив до виконання обов`язків та розпочав інвентаризацію активів і зобов`язань боржника.

20. 10.11.2016 загальними зборами учасників ТОВ "Цемлайн" затверджено проміжний ліквідаційний баланс станом на 28.10.2016 та вирішено звернутись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство на що уповноважено ліквідатора.

21. До проміжного ліквідаційного балансу включено кредиторську заборгованість на загальну суму 34 604 954,20 грн та активи на суму 1 361 202,86 грн (827 757,31 грн - балансова вартість майна та 533 445,55 грн - дебіторська заборгованість).

22. Згідно з ринковою оцінкою вартість нерухомого майна становить 2 253 110,00 грн.

23. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив про встановлення ліквідатором ТОВ "Цемлайн" перебування всього рухомого та нерухомого майна боржника в іпотеці та заставі у кредиторів.

24. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатор подано до банківських установ заяви про закриття рахунків, які з різних підстав залишились банками без виконання.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

25. Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду від 29.10.2019 та залишити без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 23.10.2018.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26. 15.11.2019 ОСОБА_4 звернулася через Північний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у справі № 911/3730/16.

27. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/3730/16 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019.

28. Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 911/3730/16 за вищезазначеною касаційною скаргою; призначено розгляд касаційної скарги на 19.12.2019.

29. 16.12.2019 на адресу Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу б/н від 16.12.2019, в якому кредитор не погоджується із доводами касаційної скарги та просить суд залишити постанову апеляційного господарського суду без змін.

30. У судове засідання 19.12.2019 з`явилися представники кредитора ОСОБА_2 , ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та кредитор ОСОБА_4 (особисто), які надали пояснення у справі.

31. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників решти учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи ОСОБА_4

32. ОСОБА_4 в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зазначаючи, зокрема, таке:

- під час нового апеляційного розгляду суд не виконав вказівок Верховного Суду викладених у постанові від 18.06.2019;

- висновки апеляційного суду не відповідають усталеній судовій практиці, згідно з якою у разі ліквідації боржника за рішенням власника обов`язковою умовою порушення провадження у справі про банкрутство є дотримання досудового порядку ліквідації юридичної особи та обов`язкове повідомлення органу податкового контролю про початок ліквідації;

- ліквідатором ТОВ "Цемлайн" не дотримано положень досудової процедури ліквідації;

- ухвалюючи оскаржуване рішення апеляційний суд відступив від численних позицій касаційного суду, не обґрунтувавши таке відступлення.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи ОСОБА_2

33. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 заперечує щодо доводів скаржника зазначаючи таке:

- підстави для закриття провадження у справі цілком обґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції, оскільки ліквідатором подано докази звернення до банківських установ із вимогою про закриття рахунків, яка не була виконання з причин, що не залежали від ліквідатора (віднесення банку до категорії неплатоспроможних тощо);

- законодавство не вимагає від ліквідатора звернення до контролюючих органів для призначення перевірки наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків та обов`язкових платежів;

- неможливість закриття банківських рахунків та відсутність податкової перевірки не вплинуло на хід провадження у справі про банкрутство боржника;

- норми Закону про банкрутство та ГПК України не передбачають можливості у ліквідаційній процедурі закриття провадження у справі про банкрутство через незгоду одного з кредиторів з рішеннями прийнятими судом у підготовчому засіданні.

Доводи інших учасників справи

34. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

35. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

36. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

37. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

38. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

39. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

40. За приписами частини першої статті 2 Закону про банкрутство (в редакції чинній на момент розгляду заяви ОСОБА_4 ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

41. Статтею 1 Закону про банкрутство передбачено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

42. Відповідно до вимог Закону про банкрутство під ліквідацією розуміється припинення суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

43. Згідно із частиною першою статті 95 Закону про банкрутство якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

44. Особлива процедура, що передбачена статтею 95 Закону про банкрутство, є наслідком належного проведення процедури самоліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами. У зв`язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку зазначеної норми є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, процедура якої визначається положеннями статей 105, 110, 111 ЦК України.

45. Провадження у справі про банкрутство може бути порушено на підставі статті 95 Закону про банкрутство за умови надання ліквідатором (ліквідаційною комісією) юридичної особи-боржника належних та допустимих доказів на підтвердження наявності необхідних передумов для порушення судового провадження згідно цієї статті на момент звернення боржника з відповідною заявою до місцевого суду.

46. Положеннями частини першої статті 11 Закону про банкрутство визначено вимоги до змісту заяви про порушення провадження у справі про банкрутство та передбачено, що така заява подається боржником або кредитором у письмовій формі. Також, у статті 11 цього Закону міститься перелік документів, які повинні бути додані до заяви окремо для вимог ініціюючого кредитора (частина друга цієї статті) та окремо для боржника, який порушує власне банкрутство (частина третя цієї статті). При цьому, за змістом абзацу 14 частини третьої статті 11 Закону про банкрутство вбачається, що перелік документів, які додаються до заяви про порушення (відкриття) справи про банкрутство з ініціативи боржника, не є вичерпним, так як неплатоспроможність боржника, який ініціює власне банкрутство, може підтверджуватися й іншими документами, які мають доказову силу при доведенні боржником перед господарським судом наявності підстав для порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство в порядку частини п`ятої статті 11, частини першої статті 95 Закону про банкрутство за недостатністю у нього майна (активів) для задоволення вимог кредиторів в повному обсязі.

47. Отже, вирішення питання щодо достатності наданих боржником доказів на підтвердження його неплатоспроможності як підстави для порушення провадження у справі про банкрутство щодо боржника, який ліквідується власником, перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, на розгляд якого надійшла заява ліквідатора (ліквідаційної комісії) юридичної особи про порушення щодо неї справи про банкрутство. При цьому, судова дискреція (судовий розсуд) при з`ясуванні наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, ініційованого самим боржником, повинна реалізовуватися судом з урахуванням принципів диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (аналогічні висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.07.2019 у справі № 922/746/17).

48. Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Законом про банкрутство, Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

49. За результатом перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі апеляційним господарським судом встановлено дотримання ліквідатором боржника приписів статті 111 Цивільного кодексу України щодо добровільної ліквідації боржника.

50. Зокрема, судом апеляційної інстанції враховано проведені ліквідатором інвентаризацію активів і зобов`язань боржника згідно якої розмір кредиторської заборгованості включеної до ліквідаційного балансу ТОВ "Цемлайн" складає 34 604 954,20 грн, тоді як активи товариства становлять - 1 361 202,86 грн (827 757,31 грн - балансова вартість майна та 533 445,55 грн - дебіторська заборгованість).

51. Також, апеляційним господарським судом взято до уваги, що згідно з ринковою оцінкою вартість нерухомого майна ТОВ "Цемлайн" становить 2 253 110,00 грн та все рухоме і нерухоме майно боржника перебуває в іпотеці та заставі у кредиторів.

52. Крім того апеляційний суд зауважив, що ліквідатором було подано до банківських установ заяви про закриття рахунків, які не були виконані з об`єктивних причин, що не залежали від ліквідатора, у зв`язку з накладенням арештів, необхідністю проведення ідентифікації, віднесення банку до категорії неплатоспроможних тощо.

53. Між тим варто зауважити, що скаржником не оскаржувалася ухвала суду першої інстанції про порушення справи про банкрутство, предметом дослідження якої якраз було з`ясування обставин дотримання ліквідаційною комісією процедури самоліквідації відповідно до статей 105, 110, 111 ЦК України. Окрім того, ОСОБА_4 не оскаржувалася постанова суду про визнання боржника банкрутом, а отже не оспорювалися фактичні обставини встановленої судом неоплатності боржника та введеної щодо нього ліквідаційної процедури.

54. Разом з тим із ухвали Господарського суду Київської області від 04.04.2017, якою затверджено реєстр вимог кредиторів у цій справі, слідує, що вимоги, зокрема, кредиторів ОСОБА_4 , АТ "Укрексімбанк", ПАТ "Банк Форум" ґрунтуються на судових рішеннях, які набрали законної сили, що підтверджує неоплатність боржника за зобов`язаннями перед кредиторами та його неплатоспроможність в цілому з урахуванням співвідношення розміру активів та пасивів боржника.

55. Зазначаючи про неповноту дій боржника щодо надання контролюючим органам первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, як підставу для скасування постанови апеляційної інстанції, скаржником відповідно до вимог статей 74, 76-77 ГПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення саме її прав та інтересів такими діями ліквідатора, як і не надано доказів оскарження цих дій.

56. Інші аргументи скаржника обґрунтованості висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, оскільки в цілому зводяться до переоцінки доказів у даній справі, яку здійснено судами із дотримання норм процесуального законодавства.

57. З урахування наведеного вище у своїй сукупності Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погоджується із висновками апеляційного господарського суду щодо дотримання ліквідатором (ліквідаційною комісією) боржника вимог законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи та наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Цемлайн" в порядку статті 95 Закону про банкрутство.

Щодо суті касаційної скарги

58. Доводи ОСОБА_4 наведені нею у скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

59. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

60. Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення ЄСПЛ у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

61. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

62. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

63. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 309 ГПК України).

64. Виходячи із встановлених судами обставин справи, беручи до уваги доводи та вимоги касаційної скарги та з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

Судові витрати

65. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 та залишенням без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у справі № 911/3730/16 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у справі № 911/3730/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді Л. Й. Катеринчук

В. Г. Пєсков