ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"16" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2087/18
Господарський суд Одеської області у складі головуючого судді Лічмана Л.В., суддів Невінгловської Ю.М. та Щавинської Ю.М., розглянувши заяву Фермерського господарства ,,Кулевча (зареєстрована 03.12.2019 р. за вх. № 2-5929/19) та клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна (зареєстроване 03.12.2019 р. за вх. № 2-5921/19) про розподіл судових витрат, подані у справі №916/2087/18
про витребування з безпідставного володіння майна, зобов`язання вчинити певні дії, визнання недійсним договору та видаткової накладної
за участю представників сторін:
від позивача: Папуша А.О., за договором від 27.11.2019 року; Кондраков В.В., на підставі довіреності №3/19 від 03.06.2019 року;
від відповідача 1: Черкес В.О., на підставі довіреності від 10.12.2018 року;
від відповідача 2: Вовк О.Є., на підставі довіреності від 01.11.2018 року;
від третіх осіб: не з`явились.
Господарським судом Одеської області у складі головуючого судді Лічмана Л.В., суддів Невінгловської Ю.М. та Щавинської Ю.М. розглядалася справа № 916/2087/18 за позовом Фермерського господарства ,,Кулевча до Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна та Приватного акціонерного товариства ,,Кулевчанський комбінат хлібопродуктів, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Акціонерного товариства ,,Державний ощадний банк України в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства ,,Державний ощадний банк України, Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Агрофірма Фортуна, в якому позивач просив:
- зобов`язати зерновий склад ПрАТ ,,Кулевчанський КХП вчинити дії по переоформленню з ПІІ ,,Гленкор Агрікалчер Україна на користь ФГ ,,Кулевча насіння ріпаку 1 класу, врожаю 2018 року, вагою 1000 тонн, вартістю 13500000,00 грн, прийнятого на зберігання від ПІІ ,,Гленкор Агрікалчер Україна за складською квитанцією на зерно від 14.09.2018 р. № 220, погасити її (бланк АЦ № 599785) та видати ФГ ,,Кулевча нову складську квитанцію на насіння ріпаку 1 класу, врожаю 2018 року, вагою 1000 тонн, вартістю 13500000,00 грн, про що внести зміни та записи до основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, і реєстру зернового складу;
До закінчення судових дебатів представниками Фермерського господарства ,,Кулевча та Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна було подано до суду заяви, в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України щодо розподілу судових витрат із зазначенням про те, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 року позовні вимоги Фермерського господарства ,,Кулевча задоволено частково; визнано недійсним письмовий договір поставки від 13.09.2018 р. № ОР-14829, укладений між Фермерським господарством ,,Кулевча та Підприємством з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна; в задоволенні решти позову відмовлено.

При цьому, враховуючи вищевказані заяви сторін, судом при прийнятті рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат.

03.12.2019 року до суду від Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна надійшло клопотання (вх.№ГСОО 2-5921/19), згідно якого відповідач-1 просить суд долучити до матеріалів справи №916/2087/18 докази понесених судових витрат та стягнути з позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи №916/2087/18, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 101 875,2 грн, а саме: 88 375, 20 грн. - витрат за виготовлення висновку №011/1/1-001 судово-економічної експертизи та 13 500 грн. витрат за виготовлення висновку №14779 за результатами проведення судово-технічної експертизи.

03.12.2019 року до суду від Фермерського господарства ,,Кулевча надійшла заява (вх.№ГСОО 2-5929/19), в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, понесених ним під час розгляду справи у сумі 259 898 грн., та які складаються з:

- 206 183 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подання позовної заяви, у тому числі: 1762,00 грн. за заявлення вимоги про витребування з безпідставного володіння Підприємства з іноземними інвестиціями „Гленкор Агрікалчер Україна на користь Фермерського господарства „Кулевча насіння ріпаку 1 класу врожаю 2018 року вагою 1000 тон; 202 500 грн. (1762 + 200 738 грн.) за заявлення вимоги про зобов`язання зерновий склад Приватного акціонерного товариства „Кулевчанський комбінат хлібопродуктів вчинити дії по переоформленню з Підприємства з іноземними інвестиціями „Гленкор Агрікалчер Україна на користь Фермерського господарства „Кулевча насіння ріпаку 1 класу врожаю 2018 року вагою 1000 тон; 1921,00 грн. за заявлення вимоги про визнання недійсним договору поставки від 13.09.2018 р. № ОР-14829, укладеного між Фермерським господарством "Кулевча" та Підприємством з іноземними інвестиціями "Гленкор Агрікалчер Україна", а також складеної в процесі виконання договору видаткової накладної від 14.09.2018 р. № ВН-16;

- 2 643 грн. судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору за подання заяв: заяви від 19.09.2018 року про забезпечення позову шляхом накладання арешту на 1000 т. ріпаку; заяви від 05.10.2018 року про забезпечення доказів шляхом витребування; заяви від 29.10.2018 року у зв`язку зі зміною заходу забезпечення позову на передання 1000т. ріпаку на відповідальне зберігання ПАТ «Южний»;

- 6 768,00 грн. за проведення почеркознавчої експертизи Київським НДЕКЦ МВС України;

- 6 768,00 грн. за дослідження документів Київським НДЕКЦ МВС України;

- 6 768,00 грн. за дослідження документів Київським НДЕКЦ МВС України;

- 6 768,00 грн. за проведення почеркознавчої експертизи Київським НДЕКЦ МВС України;

- 24 000,00 грн. за проведення технічного дослідження документів та почеркознавчої експертизи ТОВ «Українська експертна компанія». При цьому, до вказаної заяви позивачем додані докази на підтвердження понесених ним судових витрат.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року призначено заяву Фермерського господарства ,,Кулевча (зареєстрована 03.12.2019 р. за вх. № 2-5929/19) та клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна (зареєстроване 03.12.2019 р. за вх. № 2-5921/19) до розгляду в засіданні суду на "16" грудня 2019 р. о 16:00 з повідомленням учасників справи.

13.12.2019 року від Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна надійшли заперечення (вх.ГСОО№ 25856/19) на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по справі про судові витрати, згідно яких відповідач-1 наголошує на відсутності підстав для стягнення на користь Фермерського господарства ,,Кулевча сплаченого судового збору. Зокрема, ним зазначено, що судовий збір у сумі 1 762 грн., сплачений за заявлення вимоги про витребування з безпідставного володіння Відповідача-1 ріпаку в кількості 1000 т, та 202 500,00 грн., сплачений за заявлення вимоги про зобов`язання Відповідача-2 вчинити дії не підлягає стягненню у зв`язку з відмовою суду у задоволенні даних позовних вимог. З приводу сплаченого позивачем судового збору у сумі 1921 грн. за заявлення вимоги про визнання недійсним договору поставки від 13.09.2018 року №ОР-14829 та, фактично, видаткової накладної №ВН-16 від 14.09.2018 року, на думку відповідача-1, не може бути стягнуто судом, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази сплати вказаної суми та, крім того, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсною видаткової накладної №ВН-16 від 14.09.2018 року.

Також відповідач висловив заперечення щодо стягнення судового збору, сплаченого позивачем в сумі 2 643 грн. за подання ним заяв з процесуальних питань, оскільки постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 року було скасовано ухвалу господарського суду Одеської області від 20.09.2018 року у справі №916/2019/18, якою задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладання арешту на 1000 т. ріпаку; щодо заяв позивача про забезпечення доказів від 05.10.2018 року та про заміну заходу забезпечення (передання арештованого ріпаку на зберігання ПрАТ «Южний» - ухвалами суду їх було залишено без задоволення.

Як зауважує відповідач-1, витрати на почеркознавчу експертизу (6 768,00 грн) та дослідження документів (6 768,00 грн.), виконані Київським НДЕКЦ МВС України 22.02.2019 р. на підставі ухвали суду від 21.01.2019 р. у справі №916/2087/18, не можуть бути розподілені між іншими учасниками справи, оскільки вказану ухвалу було частково замінено Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 року. Як результат, справа №916/2087/18 була повторно направлена в Київський НДЕКЦ МВС України для виконання експертизи. Тобто, висновок даної експертної установи від 22.02.2019 р. №8-4/250 не має жодної доказової сили, не вплинув на встановлення обставин у справі та вирішення справи по суті. Крім того, надані позивачем докази на підтвердження здійснених витрат на висновок експерта від 22.02.2019 р. (рахунки КНДЕКЦ МВС України №107, 108 від 18.02.2019 р., платіжні доручення №№2824, 2825 від 18.02.2019 р.), не дозволяють ідентифікувати які саме роботи були виконані, яка судова експертиза проведена та на якій підставі, в якій судовій справі.

Що стосується витрат позивача на почеркознавчу експертизу (6 768,00 грн.) та дослідження документів (6 768,00 грн.), виконані Київським НДЕКЦ МВС України на підставі ухвали суду від 21.01.2019 р. у справі №916/2087/18, зміненої Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р., відповідач-1 наголошує, що висновком №17-3/663/792 від 04.06.2019 р., складеним експертами Київського НДЕКЦ МВС України, надано відповіді на частину питань, поставлених на дослідження судом. При цьому, у відповідача-1 існують сумніви щодо достовірності вказаного висновку експерту, оскільки дослідження було здійснено із використанням зразків лише однієї круглої печатки, в той час як позивачем було приховано факт наявності іншої круглої печатки ФГ «Кулевча». Більш того, надані позивачем копії рахунків КНДЕКЦ МВС України №353/Kievl9, №354Kiev19 від 08.05.2019 р., платіжні доручення №№967, 968 від 21.05.2019 р.) не містять відомостей про підстави проведення судової експертизи, її вид та в рамках якої судової справи її виконано. У зв`язку з чим, на думку відповідача-1, не можливо їх вважати належними та допустимими доказами понесення витрат позивача на проведення судової експертизи.

Крім того, відповідач-1 заперечував з приводу заявлених до стягнення витрат на технічне дослідження документів та почеркознавчу експертизу, виконану ТОВ «Українська Експертна Компанія» в сумі 24 000,00 грн., оскільки складений за результатом дослідження висновок не містить інформації про його виготовлення з метою надання до суду в рамках справи №916/2087/18. При цьому, всупереч положенням ч.4 ст.127 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано договору про виконання відповідного дослідження.

Також, відповідач-1 звертає увагу суду, що акт прийому-передачі наданих послуг між позивачем та ТОВ «Українська Експертна Компанія» складено 12.10.2018 року та містить реквізити ФГ «Кулевча» (зокрема, IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Приватбанк» м. Києва) і ТОВ «Українська експертна компанія» (зокрема, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ПроКредит Банк»), тоді як в Україні банківські рахунки у форматі IBAN: запроваджено відповідно до Постанови Правління НБУ №162 від 28.12.2018 року тільки з 05.08.2019 р.

У судовому засіданні від 16.12.2019 року представником Фермерського господарства ,,Кулевча надані заперечення (вх.№ГСОО 26042/19) щодо клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна про долучення доказів понесених ним судових витрат та їх стягнення з позивача від 03.12.2019 року, відповідно до яких просить суд відмовити у його задоволенні. Так, з приводу витрат, понесених відповідачем-1 за виготовлення висновку №011/1/1-001 судово-економічної експертизи, позивач заперечує, оскільки порушено строк на його подання, встановлений ухвалою суду від 25.09.2019 року. Більш того, як стверджує позивач, вказаний висновок не був розглянутий судом в якості доказу, та у рішенні суду від 28.11.2019 року йому не надано було правову оцінку. Стосовно стягнення понесених відповідачем-1 витрат на виготовлення висновку №14779 за результатами проведення судово-технічної експертизи, позивач повідомляє, що його було подано з метою звернення відповідача-1 до суду із клопотанням про призначення повторної судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи. Однак, протокольною ухвалою суду від 17.10.2019 року, у задоволенні клопотань Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна, в тому числі призначення повторної судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи судом було відмовлено. Таким чином, замовлення та виготовлення вказаного висновку не вплинуло на оцінку судом обставин справи та висновки, що викладені у судовому рішенні.

В судовому засіданні від 16.12.2019 року представники Фермерського господарства ,,Кулевча та Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна підтримали подані заяви про стягнення витрат, понесених у зв`язку з розглядом даної справи, наполягали на їх задоволенні.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Водночас, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Вирішуючи питання про розподіл судового збору та інших витрат, суд вважає за необхідне відмовити у пропорційному покладенні на відповідача усього судового збору у сукупності без залежності від суми судового збору, сплаченого за подання позову як в частині немайнових, так і в частині майнових вимог, як про це просить позивач, оскільки, за переконанням суду такі вимоги ґрунтуються на посилковому тлумаченні положень процесуального законодавства щодо розподілу судового збору.

При цьому суд враховує, що у задоволенні позову в частині вимог про витребування з безпідставного володіння Відповідача-1 ріпаку в кількості 1000 т та зобов`язання Відповідача-2 вчинити дії судом відмовлено.

Також не підлягає розподілу судовий збір, сплачений за подання заяв про забезпечення доказів та про заміну заходу забезпечення, оскільки відповідними ухвалами суду їх було залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 20.09.2018 року, якою було задоволено оплачену судовим збором заяву про забезпечення позову, було скасовано постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 року.

Крім того, суд зазначає, що у судовому рішенні від 28.11.2019р. не було встановлено обставин щодо особи, неправильні дії якої мали наслідком складення договору неповноважною особою позивача.

За таких обставин, суд вважає правомірним, справедливим та доцільним покласти на відповідача -1 половину суми судового збору у мінімальному розмірі (1921 грн) за немайнову вимогу (визнання недійсним договору), тобто 960 грн. 50 коп., з покладенням іншої частини цього збору на позивача ФГ „Кулевча, як іншої сторони договору.

Враховуючи зазначені обставини щодо не встановлення винної особи, а також висновки суду, викладені у рішенні, щодо правового змісту та наслідків наявності або відсутності печатки, а також враховуючи часткову зміну апеляційною інстанцією ухвали суду про призначення експертизи, що зумовило збільшення її вартості, суд вважає за необхідне покласти на відповідача-1 50% витрат, пов`язаних з проведенням почеркознавчої експертизи Київським НДЕКЦ МВС України у сумі 6 768,00 грн, інші 50% слід покласти на позивача з викладених вище підстав.

В іншій частині (6 768,00 грн. за дослідження документів Київським НДЕКЦ МВС України; 6 768,00 грн. за дослідження документів Київським НДЕКЦ МВС України; 24 000,00 грн. за проведення технічного дослідження документів та почеркознавчої експертизи ТОВ «Українська експертна компанія») клопотання ФГ „Кулевча задоволенню не підлягає, оскільки суд вважає вказані витрати такими, що не є безпосередньо пов`язаними з розглядом справи.

З аналогічних підстав, з огляду на предмет доведення у справі, до якого не входили питання, що були предметом дослідження експертиз, про відшкодування вартості яких заявлено відповідачем-1, судом відхиляється клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна про стягнення з позивача понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 123, 127, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фермерського господарства ,,Кулевча (вх.№2-5929/19 від 03.12.2019р.) про ухвалення додаткового рішення про судові витрати - задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) на користь Фермерського господарства ,,Кулевча (68261, Одеська обл., Саратський район, с. Кулевча, вул. Центральна, буд. 47, ) 960 /дев`ятсот шістдесят/ грн. 50 коп. судового збору та 6768 /шість тисяч сімсот шістдесят вісім/ грн. витрат на проведення експертизи.

3. У задоволенні решти заяви Фермерського господарства ,,Кулевча відмовити.

4. У задоволенні клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями ,,Гленкор Агрікалчер Україна (вх.№2-5921/19 від 03.12.2019р.) про стягнення судових витрат відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26 грудня 2019 р.

Головуючий суддя Л.В. Лічман

Суддя Ю.М. Невінгловська

Суддя Ю.М. Щавинська