ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 справа № 914/1101/19

м.Львів

за позовом: Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача-1: Приватного підприємства ТМ Тріада, м.Миколаїв

до відповідача-2: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, м.Львів

про скасування державної реєстрації права власності

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Шевченко М.І. представник (довіреність від 04.10.2019 р. № 2901-вих-834);

від відповідача-1: Хром`як У.В. - адвокат

від відповідача-2: Паращич В.П. представник (довіреність №4-2902-103 від 15.08.2019)

Суть спору: Позов заявлено Львівською міською радою до Приватного підприємства ТМ Тріада, до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про:

- скасування державної реєстрації права приватної власності приватного підприємства «ТМ Тріада» на нежитлове приміщення загальною площею 187 кв.м на вул.Кам`янецькій, 43 в м.Львові (РНОНМ 101) із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- скасування державної реєстрації права приватної власності приватного підприємства «ТМ Тріада» на нежитлове приміщення загальною площею 1228,3 кв.м на вул.Кам`янецькій, 45 в м.Львові (РНОНМ 101) із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року позов залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів на усунення недоліків. 21.06.2019р. за вх.№25758/19 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, відтак, ухвалою суду від 25.06.2019р. відкрито провадження у справі №914/1101/19 за даним позовом, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.07.2019 року. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду висвітлені в ухвалі.

04.07.2019 за вх.№27680/19 в документообігу суду зареєстровано поданий Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради відзив на позовну заяву, у якому відповідач-2 зазначає, що є неналежним відповідачем, оскільки ним не було порушено законних прав та інтересів позивача, жодні рішення, які оскаржуються позивачем відповідачем 2 не приймалися, а відтак просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог пред`явлених до відповідача-2.

17.07.2019 за вх.№29524/19 в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника, оскільки такий перебуває у щорічній відпустці.

Позивач явки повноважного представника в підготовче засідання 24.07.2019 не забезпечив.

Відповідач-1 явки повноважного представника в підготовче засідання 24.07.2019 не забезпечив, письмового відзиву на позову у встановлені судом строки не подав. Направлена на адресу відповідача-1, яка вказана у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , поштова кореспонденція суду (ухвала про відкриття провадження у справі) повернута установою зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідач-2 явки повноважного представника в підготовче засідання 24.07.2019 не забезпечив.

Згідно з інформацією, отриманою на запит суду з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.07.2019р, місцезнаходженням юридичної особи відповідача-1 у справі №914/1101/19 Приватного підприємства «ТМ Тріада», є адреса 54000, Миколаївська область, м.Миколаїв, Центральний район, вул.Архітектора Старова, буд.4Ж, кв.27.

Водночас, як вбачалось з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві зазначено адресу місцезнаходження відповідача-1: 54000, м.Миколаїв, вул.Архітектора Старова, 4/24, а також долучено докази скерування позовної заяви з додатками на вказану адресу.

Відтак з огляду на вищевикладене, суд вбачав за доцільне зобов`язати позивача скерувати матеріали позовної заяви з усіма додатками за місцезнаходженням відповідача 1, на адресу Приватного підприємства «ТМ Тріада», відомості про яку містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 54000, АДРЕСА_2 область, м. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 район, АДРЕСА_4 кв.27.

Відповідно до ч.ч.1, 8 ст.165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем-2 отримано 27.06.2019р. (повідомлення про вручення поштового відправлення №590 вх.№27329/19 від 04.07.2019), а отже відзив на позову заяву відповідачу-2 необхідно було подати у строк по 12.07.2019р. Оскільки, відзив на позовну заяву від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надійшов до суду 04.07.2019р. (вх.№27680/19), тобто у встановлений судом строк, суд вбачав за можливе прийняти відзив відповідача-2 до розгляду та приєднати його до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на неявку сторін, з огляду на клопотання позивача, з метою дотримання прав всіх учасників судового процесу, для належного повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи, дотриманням принципу змагальності та для забезпечення належної підготовки справи для розгляду по суті, ухвалою від 24.07.2019 суд прийняв до розгляду та приєднав до матеріалів справи відзив відповідача 2, Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (вх.№2780/19 від 04.07.2019) та відклав підготовче засідання на 11.09.2019, продовживши строки підготовчого провадження на тридцять днів. Суд зобов`язав позивача скерувати матеріали позовної заяви з усіма додатками на адресу Приватного підприємства «ТМ Тріада», зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 54000, Миколаївська область, м.Миколаїв, Центральний район, вул.Архітектора Старова, буд.4Ж, кв.27, докази скерування подати до суду (квитанцію та опис вкладення).

21.08.2019 за вх.№34794/19 в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи доказів скерування позовної заяви з додатками на адресу відповідача-1, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

10.09.2019р. за вх.№2449/19 в документообігу суду зареєстровано подану позивачем заяву про відмову від позовних вимог до відповідача-2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Представник позивача в підготовче засідання 11.09.2019 з`явився, надав усні пояснення по обставинах справи.

Відповідач-1 явки повноважного представника в підготовче засідання 11.09.2019 не забезпечив, заяв, клопотань тощо від відповідача-1 до суду не поступало. Направлена на адресу відповідача-1, а саме: АДРЕСА_5 ж АДРЕСА_6 кв.27, поштова кореспонденція суду (ухвала від 24.07.2019) повернута установою зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Представник відповідача-2 в підготовче засідання 11.09.2019 з`явився, надав усні пояснення по обставинах справи, не заперечував проти задоволення заяви позивача про відмову від позовних вимог до відповідача-2.

З підстав, зазначених в ухвалі від 11.09.2019, суд відклав підготовче засідання на 23.09.2019.

Надіслана на адресу відповідача-1 згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 54000, м.Миколаїв, вул.Архітектора Старова, 4Ж/27, поштова кореспонденція (ухвала суду від 11.09.2019р.) отримана ПП «ТМ Тріада» - 19.09.2019р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №79 8 (міститься в матеріалах справи).

23.09.2019 за вх.№2553/19 зареєстровано подане позивачем клопотання про зупинення провадження у справі №914/1101/19 до набрання законної сили рішенням у справі №914/2350/17.

Згідно п.3 ч.1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пряснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ст.169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Як було з`ясовано судом, копії клопотання про зупинення провадження у справі не скеровано позивачем іншим учасникам справи, що унеможливлювало висловлення іншими учасниками справи своїх заперечень, аргументів, пояснень, міркувань щодо процесуального питання у поданому позивачем клопотанні.

В розумінні ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) судочинства є, зокрема верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

З підстав, зазначених в ухвалі від 23.09.2019р. суд ухвалив проводити підготовче провадження у даній справі в розумні строки та підготовче засідання відклав на 16.10.2019р. для надання можливості відповідачам висловити свою позицію щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

В підготовче засідання 16.10.2019 всі учасники справи забезпечили явку повноважних представників.

За усним клопотанням представника відповідача-1 - адвоката Хром`як У.В., в підготовчому засіданні 16.10.2019р. оголошувалась перерва до 28.10.2019р.

22.10.2019 за вх.№43489/19 в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про відкликання раніше поданого клопотання про зупинення провадження у справі з проханням його не розглядати.

28.10.2019р. на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання відповідача-2 про розгляд справи без участі повноважного представника.

Згідно зі ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис.

Статтею 1 Закону України Про електронний цифровий підпис визначено, що електронний цифровий підпис це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч.2 ст. 4 вказаного Закону, електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відповідно до п.1.5.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. №28, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.

Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі (1.5.17. Інструкції).

З надісланого на електронну адресу суду клопотання відповідача 2 не вбачалось можливості ідентифікувати підписувача, оскільки документ надісланий у вигляді файлу, який не скріплено електронним цифровим підписом. Оригінал документу в паперовій формі судом станом на дату проведення підготовчого засідання не отримано. Відтак, суд прийшов до висновку, що надісланий електронною поштою без електронного цифрового підпису документ (клопотання відповідача 2) не може вважатися офіційним та братися судом до уваги.

Представник позивача в підготовче засідання 28.10.2019р. з`явився, підтримав клопотання про залишення без розгляду раніше поданого ним клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№2553/19 від 23.09.2019).

Представник відповідача-1 в підготовче засідання 28.10.2019р. з`явився. Щодо клопотання позивача про відкликання раніше поданого клопотання про зупинення провадження у справі, представник відповідача-1 зазначив, що не заперечує проти його задоволення.

Відповідач-2 своїх доводів і міркувань щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі до суду не подав.

Щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі від 23.09.2019р., зважаючи на клопотання представника позивача про відкликання вказаного клопотання, суд вважав за можливе його задоволити та залишити клопотання позивача від 23.09.2019р. (вх.№2553/19 від 23.09.2019р.) без розгляду.

Ухвалою від 28.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 11.11.2019.

29.10.2019 за вх.№44387/19 від відповідача-1 поступила заява про застосування строку позовної давності.

31.10.2019 за вх.№45058/19 від відповідача поступив відзив на позовну заяву.

Розгляд справи відкладався на 09.12.2019 про що ухвалою викликом 11.11.2019 повідомлявся відповідач 2.

Представник позивача позов підтримав, з підстав наведених у ньому. Щодо вимог до відповідача-2 просить прийняти відмову від позову в цій частині та закрити провадження у справі.

Відповідач-1 позов не визнав, вважає його безпідставним та необгрунтованим, підтримав заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідач-2 просить суд задоволити заяву Позивача, прийняти відмову від позову в частині вимог до відповідача-2 та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні 09.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частини ухваленого у справі рішення.

ВСТАНОВИВ:

Львівська міська рада звернулася з позовом до Приватного підприємства "ТМ Тріада», Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права приватної власності за ПП "ТМ Тріада" на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 187 кв. м (житловий будинок площею 65,3 кв.м та нежитлові приміщення площею 121,7 кв.м), що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Кам`янецька, 43 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) та нежитлове приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів АДРЕСА_6 вул.Кам`янецька АДРЕСА_7 , загальною площею 1228,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що об`єкти нерухомого майна розташовані на земельних ділянках комунальної власності, власниками земельних ділянок на вул.Кам`янецькій,43 та Кам`янецькій,45 у м.Львові є територіальна громада м.Львова в особі Львівської міської ради на підставі п.а ч.2 ст.83 Земельного кодексу України.

09.11.2016 приватний нотаріус Загвойська Н.І. здійснила державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення площею 187 кв.м. на вул АДРЕСА_8 .Львові за ПП Фірма «ГРОТ». Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:32302515 від 09.11.2016 21:53:26, приватний нотаріус Загвойська Наталія Ігорівна, Львівський міський нотаріальний округ , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 166643969; дата, час формування -15.05.2019 13:04:17).

Підстава виникнення права власності розпорядження №81 від 06.03.1997, видане Галицькою районною адміністрацією, реєстраційне посвідчення б/н, видане 12.03.1997 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, та рішення власника №16/03/07 від 16.03.2017.

Приватне підприємство «ГРОТ» 20.03.2017 змінило найменування на Приватне підприємство «ТМ Тріада», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

09.11.2016 приватний нотаріус Загвойська Н.І. здійснила державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 1228,3 кв.м. на вул. АДРЕСА_7 .Львові за ПП Фірма «ГРОТ». Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер :32295358 від 09.11.2016 15:32:54, приватний нотаріус Загвойська Наталія Ігорівна, Львівський міський нотаріальний округ , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 166644596; дата, час формування -15.05.2019 13:07:16).

Підстава виникнення права власності розпорядження №41 від 02.02.1999, видане Галицькою районною адміністрацією, реєстраційне посвідчення №127, видане 23.04.1999 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, рішення власника, серія та номер 16/03/07 виданий 16.03.2017, видавник: Приватне підприємство Фірма «ГРОТ».

Позивач стверджує, що державна реєстрація права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна, була незаконно здійснена у листопаді 2016 року за ПП "Фірма "Грот" на підставі неіснуючих розпоряджень Галицької районної адміністрації №81 від 06.03.1997 та №41 від 02.02.1999.

Так, розпорядження №81 від 06.03.1997 за архівними даними Галицької районної адміністрації відсутнє (під номером 81 зареєстроване розпорядження від 28.01.1997 «Про дозвіл на продаж-обмін квартири від імені неповнолітніх дітей», а 06.031997р зареєстровані розпорядження під іншими номерами, а саме:№244 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 з гаражного питання», №245 «Про розмір посадового окладу голові Галицької адміністрації», №246 «Про встановлення надбавок до посадових окладів працівникам Галицької районної адміністрації» , №247 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 », №248 «Про розгляд заяви ОСОБА_3 », проте жодне з цих розпоряджень, стверджує позивач, не стосується об`єкту нерухомого майна на вул.Кам`янецькій,43 у м.Львові.

У зв`язку із зазначеними обставинами, позивач стверджує, що розпорядження Галицької районної адміністрації №81 від 06.03.1997, яке зазначене в Державних реєстрах…. як підстава виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна по вул.Кам`янецькій,43 у м.Львові за відповідачем 1, - не існує.

У подальшому, зазначає позивач у позові, ПП Фірма «Грот» на підставі договору купівлі-продажу №886 від 17.11.2016, видавник Загвойська Н.І., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу, відчужила вказані приміщення ПП «К.Р.О.К.-7». Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:32446081 від 19.11.2016 18:43:18, приватний нотаріус Загвойська Наталія Ігорівна, Львівський міський нотаріальний округ.

Позивач в обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна загальною площею 187 кв.м. по вул.Кам`янецькій,43 у м.Львові проведена на підставі неіснуючого документа розпорядження Галицької районної адміністрації №81 від 06.03.1997, яке (розпорядження) адміністрація ніколи не приймала; ПП Фірма «Грот» набуло право власності на об`єкт на підставі неіснуючих документів, а відтак, не стало належним власником будівлі по вул.Кам`янецькій,43 і не мало повноважень ним розпоряджатись.

В обгрунтування заявленої вимоги про скасування державної реєсмтрації права приватної власності приватного підприємства «ТМ Тріада» на нежитлове приміщення за адресою вул.Кам`янецька,45 у м.Львові, загальною площею 1228,3 кв.м., позивач покликаєтьчся на таке.

Під номером 41 зареєстроване розпорядження від 26.01.1999 «Про зниження шлюбного віку неповнолітній Гук ОСОБА_4 », а 02.02.1999 зареєстровані розпорядження під іншими номерами, а саме: №68 «Про передачу функцій утримання, обслуговування та ремонту житлового фонду ЖЕК-107 ТзОВ «НовоЛьвів», №69 «Про дозвіл на продаж квартири від імені неповнолітнього ОСОБА_5 », №70 «Про дозвіл на продаж квартири від імені неповнолітніх ОСОБА_6 та Ковалевського Р.З», №71 «Про дозвіл на продаж квартири від імені неповнолітньої Шмельової Ю.Є.», №73 «Про дозвіл на виділення ідеальних часток в квартирі по АДРЕСА_9 від імені неповнолітнього Петрощука О. ОСОБА_7 .», №75 «Про дозвіл на зміну прізвища неповнолдітніх», проте жодне з цих розпоряджень, стверджує позивач, не стосується об`єкту нерухомого майна на вул.Кам`янецькій,45 у м.Львові.

Розпорядження Галицької районної адміністрації №41 від 02.02.1999,яке зазначене в Державних реєстрах…. як підстава виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна по вул.Кам`янецькій,45 у м.Львові за відповідачем 1, - не існує.

У подальшому, зазначає позивач у позові, ПП Фірма «Грот» на підставі дговору купівлі-продажу №887 від 17.11.2016, видавник Загвойська Н.І., приватний нотаріус Львівчського міського нотаріального округу, відчужує вказане приміщення ПП «К.Р.О.К.-7». Підстава внесення запису:рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:32446332 від 19.11.2016 19:48:55, приватний ноаріус Загвойська Наталія Ігорівна, Львівський міський нотаріальний округ.

За твердженнями позивача об`єкти нерухомого майна по вул.Кам`янецькій №43 та №45 не існують в натурі.

В обгрунтування відсутності об`єктів на вул.Кам`янецька,43 та 45 позивач посилається на наступні документи: акти обстеження управління комунальної власності від 28.07.2017 згідно з якими встановлено відсутність будівель на вул.Кам`янецькій,43 та 45; на акт обстеження земельних ділянок на вул.Кам`янецькій,43 та 45 від 19.01.2018, яке проведене комісією за участю представників Держгеокадастру у м.Львові, якою встановлено відсутність на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна та розташування на земельних ділянках високовольтних мереж і розміщення її в межах охоронної зони ЛЕП; на лист ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 10.08.2017 №3023 відповідно до якого інвентаризація будівель (споруд) за адресою: м.Львів, вул.Кам`янецька,43 та 45 станом на 07.08.2017 в БТІ не проводилась: на лист ІДАБК у м.Львові від 14.08.2017 №4-0006-347 згідно з яким, відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих так будівельних робіт, зареєстровані дозвільні документи за адресою вул.Кам`янецька,43 та 45 відсутні; на топографічний план земельної ділянки на вул.Кам`янецька,43 та 45, з якого вбачається, що об`єкти нерухомого майна на земельних ділянках відсутні.

Позивач стверджує, що за наведених вище обставин, внаслідок спірних державних реєстрацій права власності, порушено права та майнові інтереси законного власника земельної ділянки - територіальної громади м. Львова, яка внаслідок спірних дій не може розпоряджатися своєю земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.04.2018 (залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2019) у справі №914/2441/17 задоволено позов Львівської міської ради до ПП «К.Р.О.К-7»: скасовано реєстрацію права власності за ПП «К.Р.О.К-7», приватного нотаріуса Загвойської Н.І. та скасовано державну реєстрацію права власності ПП «К.Р.О.К.-7» на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 1228,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а рішенням Господарського суду Львівської області від 22.01.2019 у справі №914/2350/17 (залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.05.2019) задоволено позов львівської міської ради до ПП «К.Р.О.К.-7»: скасовано реєстрацію права власності за ПП «К.Р.О.К-7» на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 187 кв.м., що знаходиться за адресою:м.Львів, вул.Кам`янецька,43 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення на вул.Кам`янецькій,43 у м.Львові від 17.11.2016, зареєстрований в реєстрі за №886, укладений між ПП «Фірма Грот» та ПП «К.Р.О.К.-7», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За доводами позивача, оскільки після скасування державної реєстрації права власності ПП «К.Р.О.К-7» на об`єкти нерухомого майна на вул.Кам`янецькій,43 та 45 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно автоматично відновлюється попередня реєстрація права власності за ПП «ТМ Тріада» (до перейменування ПП Фірма «Грот»), однак, судовими рішеннями у справах №914/2441/17 та №914/2350/17 встановлено, що реєстрація права власності за ПП Фірма «Грот» проведена з порушенням ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухо ме майно та їх обтяжень»; що продавець не став належним власником майна і не мав права його відчужувати; що реєстрація права власності на неіснуючі об`єкти нерухомого майна порушує права Львівської міської ради, тому для відновлдення прав Львівської міської ради підлягають скасуванню рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Н.І. про реєстрацію права власності ПП «ТМ Тріада» () на об`єкти нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 187 кв.м. на вул.Камс`янецькій,43 (РНОНМ -101); нежитлове приміщення загальною площею 1228,3 кв.м. на вул АДРЕСА_7 (РНОНМ-101).

Львівська міська рада у позові просить суд : скасувати державну реєстрацію права приватної власності за ПП "ТМ Тріада" на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 187 кв. м що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Кам`янецька, 43 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) та на нежитлове приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів АДРЕСА_7 , загальною площею 1228,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач 1 , Приватне підприємство «ТМ Тріада» вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню з огляду на таке.

У позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

У позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи на земельні ділянки по вул.Кам`янецькій,43 та 45.

Позивачем не доведено факт порушення прав чи інтересів позивача в результаті державної реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем 1, а відтак і права на звернення до суду.

Земельні ділянки взагалі не є предметом спору, та позиція Львівської міської ради на предмет того, що лише у майбутньому такі інтереси будуть порушуватись, не можуть вважатись доказом порушення її інтересів на момент звернення з даним позовом до суду. Відсутність факту порушення права особи на момент звернення з позовом до суду є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №911/1330/17).

Зазначаючи, що умовою скасування державної реєстрації в суді є те, що державною реєстрацією на нежитлові приміщення, розташовані по вул АДРЕСА_10 Кам`янецькій, 43 та 45 у м.Львові порушуються права позивача як власника земельної ділянки , позивач , однак, не наводить та не обгрунтовує у якому саме матеріально-фізичному вигляді та які саме права позивача на час розгляду справи є порушені відповідачем 1, та в якій саме частині .

З вимогою про скасування державної реєстрації права приватної власносі ПП «ТМ Тріада» відповідач 1 не погоджується та вважає її безпідставною, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Стверджує, що 06.03.1997 Галицькою райнною адміністрацією Львівської міської ради було видане розпорядження №81 про передачу приватному підприємству «Фірма Грот» спірного нежитлового приміщення загальною площею 187 кв.м. по вул.Кам`янецькій ,43 та реєстраційного посвідчення виданого 12.03.1997 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Відтак, відповідач зареєстрував своє право власності 09.11.2016 в Державному реєстрі речових прв на нерухоме майно, про що зроблено запис приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І.

Також, 02.02.1999 Галицькою райнною адміністрацією Львівської міської ради було видане розпорядження №41 про передачу приватному підприємству «Фірма Грот» спірного нежитлового приміщення загальною площею 1228,3 кв.м. по вул.Кам`янецькій,45 та реєстраційного посвідчення видканого 24.04.1999 за №127 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації.

На підставі вказаних документів, первинний власник, ПП «Фірма Грот» (), набув право власності на спірні приміщення та зареєстрував своє право власності 09.11.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що зроблено запис приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І.

Зазначена обставина не заперечується і самим позивачем, а також підтверджується відомостями в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де міститься номер запису про право власності.

Натомість, позивачем суду не подано доказів встановлення порушення процедури внесення записів до Державного реєстру речових прав та наявність юридичних фактів за рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Загвойської Н.І., зокрема, щодо реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна:101; номер запису:17359996 від 09.11.2016 щодо майна розташованого по вул.Кам`янецькій АДРЕСА_6 45 у місті Львові та щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності 17367051 щодо майна розташованого по вул.Кам`янецькій,43 у АДРЕСА_11 .Львові.

Позивачем не представлено жодних належних доказів на підтвердження обставин скасування, визнання недійсним розпоряджень від 06.03.1997 №81 та від 02.02.1999 №41 та реєстраційних посвідчень б/н від 12.03.1997 та №127 від 23.04.1999.

Висловлювання позивача у доводах позовної заяви про те, що вказані документи були підробленими, відповідач 1 вважає безпідставними та необгрунтованими, оскільки підробка офіційного документа є кримінальним правопорушенням та кваліфікується за ст.358 Кримінального кодексу України. Проте, на даний час такий вирок, що набув законної сили відсутній, що вказує на юридичну силу зазначених документів, а тому необхідність взяття до уваги судом інформації наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За твердженням відповідача 1, докази того, що такі правові документи, на підставі яких здійснювалася державна реєстрація на нерухоме майно за ПП «Фірма Грот» (на даний час «ПП «ТМ Тріада») не приймалися чи такі документи було визнано недійсними у встановленому законом порядку, а також порушення процедури внесення запису уповноваженою особою до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно також не надано до справи, а сам по собі факт нежожливості Галицької районної адміністрації віднайти такі розпорядження не може вважатись , як вважає відповідач 1, доказом їх невидачі, а тому вважає відомості, які відображені у Державному реєстрі є офіційними та юридично вірогідними, та повинні судом братись до уваги.

Відповідач 1 також стверджує про те, що позивачем не наведено жодних обгрунтувань щодо позовної вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса Загвойської Н.І. від 09.11.2016 про державну реєстрацію права приватної власності ПП «Фірма «Грот», зокрема відповідно до пунктів 1,9 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державною фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав. А також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Стаття 18 вказаного Закону встановлює процедуру державної реєстрації прав. Пункти 5 та 6 частини 1 цієї статті унормовують, що державна реєстрація проводиться на підставі рішення про державну реєстрацію прав (пункт 5), після чого відкривається розді в Державному реєстрі прав та/або вносяться до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, про об`єкти та суб`єктів цих прав (пункт 6).

Отже, запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і є тим підтвердженням факту набуття, зміни чи припинення речових прав. Саме із запису речових прав у реєстрі, тобто власне державної реєстрації, і виникає за загальним правилом відповідне речове право, а не з рішення про державну реєстрацію, стверджує відповідач 1.

Проте, позивачем не вказано жодної правової підстави, жодної норми права, яка б вказувала на можливість в даному випадку скасування оскаржуваного рішення приватного нотаріуса Загвойської Н.І. від 09.11.2016 про державну реєстрацію права приватної власності ПП «Фірма «Грот» на спірний об`єкт.

Позивачем також не представлено доказів щодо неправомірності дій приватного нотаріуса Загвойської Н.Г., в даному випадку, - як державного реєстратора щодо прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію та державної реєстрації речового права за ПП «Фірма «Грот» загалом.

Разом з тим, жодних позовних вимог до приватного нотаріуса Загвойської Н.Г., як державного реєстратора нерухомого майна не пред`явлено. Якщо б підставою скасування рішення про державну реєстрацію права власності були неправомірні дії державного реєстратора (приватного нотаріуса Загвойської Н.Г.), то саме цей державний реєстратор мав би бути належним відповідачем за цією вимогою, вважає відповідач 1.

Відповідач 1 такоє звернувся з Заявою про застосування строку позовної давності. Вважає, що позивач звернувся із позовом до суду із пропущенням встановленого трирічного строку позовної давності.

Керуючись правами, наданими п. 1 ч. 2 статті 46 ГПК України, позивач подав заяву про відмову від позовних вимог, заявлених до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву просить у задоволенні позовних вимог щодо нього відмовити. При цьому, відповідач 2 посилається на те, що він не порушував прав та охоронюваних законом інтересів позивача, рішень, які оскаржуються позивачем не приймав. Відповідач 2 зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради вважає, що воно є неналежним відповідачем у даній справі.

Покликається на судову практику Верховного Суду у справах про скасування державної реєстрації права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, від 12.12.2018 у справі №372/41/16-ц, від 13.03.2019 у справі №202/30/17), у яких зазначено, що належним відповідачем у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності нотаріуса, прийнятих або вчинених ним під час реалізації функцій державного реєстратора, якщо позовні вимоги спрямовані на захист заснованого на приписах цивільного чи господарського заколнодавства приватного (майнового) права є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Позивач, Львівська міська рада, оспорює первинну державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна за відповідачем 1, мотивуючи тим, що порушені його (позивача) інтереси, як власника земельних ділянок, а також тим, що відсутні розпорядження №41 від 02.02.1999 та №81 від 06.03.1997 та реєстраційні посвідчення №127 від 23.04.1999 та б/н від 12.03.1997, які вказані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, як підстава виникненння права власності на нерухоме майно за відповідачем 1 ( ПП «ТМ Тріада»).

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу україни ( у чинній редакції) передбачено, що завданням господарського судочинчства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту (правова позиція викладенау постанові Верховнеого Суду від 03.04.2018 у справі №911/1330/17).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені у правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині таку міру правового захисту на національному рівні, що дозволило б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Виходячи із вищенаведеного слід дійти висновку, що з позовом може звертатися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен визначити позовні вимоги таким чином, щоб у разі їх задоволення судом відбувся захист, визнання та поновлення його прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Звертаючись із позовом у цій справі, позивач стверджує, що за ПП "ТМ Тріада" зареєстровано право власності на нерухоме майно, якого фактично не існує і така реєстрація порушує права позивача як власника земельних ділянок.

Проте, позивач не вказує та не доводить у встановленому порядку, яким чином реєстрація права власності за ПП "ТМ Тріада» на об`єкти нерухомого майна - нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 187 кв.м. за адресою вул.Кам`янецька, 43 у м.Львові ( додаткові відомості : будинок та нежитлові приміщення які складаються з житлового будинку площею 65,3 кв.м., та нежитлового приміщення площею 121,7 кв.м.) та на об`єк нерухомого майна: нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 1228,3 кв.м. за адресою вул.Камм`янецька, 45 у мЛьвові,-порушує права позивача як власника земельних ділянок, згідно зі статтею 83 Земельного кодексу України, на яких ці об`єкти розміщені, як не вказує та не підтверджує належними та допустимими доказами які саме конкретно права позивача, як власника земельних ділянок, є фактично порушеними відповідачем 1, та в якій саме частині на момент звернення позивача з позовом до суду.

Окрім того, предметом спору у цій справі є вимоги Львівської міської ради про скасування реєстрації права власності за відповідачем 1 на об`єкти нерухомого майна за адресами м.Львів, вул.Кам`янецька, 43 та 45, земельні ділянки взагалі не є предметом спору.

Проте, позивач (Львівська міська рада) не обгрунтовує позовні вимоги наявністю у нього будь-яких прав щодо нерухомого майна, розміщеного на земельних ділянках по вул.Кам`янецькій, 43 та 45 у м.Львові, права на які (тобто, на земельні ділянки) Львівська міська рада ймовірно планує оформити у майбутньому. Позивач не обгрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що є дійсним власником об`єктів нерухомого майна, які зареєстровані за відповідачем 1, і, що об`єкти нерухомого майна вибули з володіння позивача поза його волею неправомірно, зокрема на підставі розпоряджень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №81 від 06.03.1997 та №41 від 02.02.1999, а відтак, що є правові підстави до його витребування із володіння відповідача-1.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, що не заперечив позивач, у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на зареєстрований об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 187 кв.м. за адресою вул.Кам`янецька,43 у м.Львові (додаткові відомості: будинок та нежитлові приміщення які складаються з житлового будинку площею 65,3 кв.м., та нежитлового приміщення площею 121,7 кв.м.) та на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 1228,3 кв.м. за адресою вул.Кам`янецька, 45 у мЛьвові.

За наведеного, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги фактично обгрунтовуються припущеннями про ймовірне виникнення між сторонами спору у майбутньому, а не грунтуються на фактах існування порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача станом на момент звернення з позовом до суду.

Однак, відсутність факту порушення права особи (позивача у даному випадку) на момент звернення з позовом до суду є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту при зверненні з позовом до суду.

Слід також зазначити, що виходячи зі змісту позовних вимог, зокрема тверджень позивача про те, що за відповідачем 1 зареєстровано право власності на нерухоме майно, якого фактично не існує, що правовстановлюючих документів (розпоряджень Галицькою районною адмінісрацією та реєсраційних посвідчень ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на підставі яких проведена державна реєстрація права власності за ПП «ТМ Тріада») уповноважені органи не приймали,тощо суд вважає, що фактично оспорюється набуття та оформлення права на вказані вище об`єкти нерухомого майна, а не речові права на земельну ділянку.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок; винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Жодного правовстановлюючого документа, який міг би підтвердити правомоччя Позивача щодо земельних ділянок за адресами вул.Кам`янецька,43 та 45 у м.Львові, суду не надано і на наявність у нього таких документів позивач не посилається.

Документи, на які посилається позивач у позові , стосуються нерухомого майна, до якого позивач не має жодного відношення, однак , зазначені документи не є документами, що посвідчують право на земельну ділянку.

Записи про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості за ПП «ТМ Тріада»,яку просить скасувати позивач, здійснені на підставі розпоряджень Галицької районної адміністрації №81 від 06.03.1997 та №41 від 02.02.1999, реєстраційних посвідчень б/н від 12.03.1997 та №127 від 23.04.1999 виданих Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, рішення власника, серія та номер:16/03/07, виданого 16.03.2017, а також на підставі рішень державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни: рішення про державну реєсттрацію прав та їх обтяжень (звідкриттям розділу), індексний номер:32302515 від 09.11.2016 21:53:26 та індексний номер :32295358 ід 09.11.2016 15:32:54, що вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №№ 166643969 та 166644596, які позивачем долучені до позову.

Суд звертає увагу на те, що позивачем вимога про скасування документів на підставі яких виникло право власності на об`єкти нерухомості у відповідача 1, чи документів на підставі яких до Реєстрів внесені відповідні записи приватним нотаріусом, не ставиться.

З огляду на зазначене, до предмету доказування в даній справі не входить встановлення факту видачі чи не видачі зазначених вище розпоряджень Галицької районної державної адміністрації Львівської міської ради та їх належність чи не належність до передбачених ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підстав для державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

До того ж, факту порушення (прийняттям таких розпоряджень та реєстрацією права власності за відповідачем 1 на об`єкти нерухомості), прав позивача, як власника земельних ділянок, не обгрунтовано та не підтверджено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Перевіривши доводи позивача, на яких грунтутуютья позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, суд приходить до висновку про необгрунтованість позову до відповідача 1, а відтак, про відмову в цій частині позову, скільки позивачем не доведено, а судом не встановлено факт існування порушеного права позивача чи його законного інтересу ( як і існування спору між сторонами), що , відповідно, не зумовлює потреби у їх відновленні у заявлений позивачем спосіб.

У зв`язку з відмовою в позові з наведених підстав, правових підстав для застосування строку позовної давності немає.

Що стосується спору між позивачем та відповідачем 2 у справі, то позивачем у підготовчому провадженні подано заяву про відмову від позовних вимог до відповідача 2 .

Повноваження представника М.Шевченко на відмову від позовних вимог підтверджуються наявною у матеріалах справи Довіреністю від 04.10.2019 р. № 2901-вих-834. Наслідки відмови від частини позовних вимог роз`яснено представнику позивача у підготовчому провадженні. Враховуючи, що відповідачем 2 не здійснювалась оспорена позивачем державна реєстрація права власності за відповідачем 1 на об`єкт нерухомого майна, суд дійшов висновку, що дії представника позивача щодо відмови від позовних вимог до відповідача 2 не суперечать закону, інтересам особи, яку він представляє, не порушують права чи інтереси інших осіб. За наведених обставин, відмова позивача від позовних вимог до відповідача 2 приймається судом відповідно до приписів статті 191 ГПК України, а провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 статті 231 ГК України.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 231, 233, 236-238, 230, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

1. Заяву позивача від 09.10.2019 (вх.№2429/19 від 10.10.2019) задоволити:

2. Прийняти відмову позивача від позову у справі в частині вимог до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

3. Провадження у справі в частині вимог до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради закрити.

4. В позові до відповідача-1 відмовити повністю.

5. Судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3842,00 грн., сплачений позивачем по платіжному дорученню №279 від 17 травня 2019 року, покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у строки передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.256,257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 24.12.2019.

Суддя Кітаєва С.Б.