УХВАЛА

м. Київ

28.12.2019Справа № 910/18480/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ващенко Т.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Партнер Груп» (м. Дніпро) до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ) про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Партнер Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору поруки № 4Д1110/И/П від 31.10.16., укладеного між позивачем та відповідачем.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно із п. 8 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

У частині 3 вказаної статті вказано, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, а також наявних доказів, суд зазначає, що з огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження.

Отже, дана справа не є малозначною та не є справою незначної складності.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з п.п. 11 п. 16-1 Розділу XV (Перехідні положення) Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конститутції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник; при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи, що справа № 910/18480/19 не є малозначною в розумінні чинного законодавства, представником у даній справі може бути виключно адвокат.

Відповідно до частини 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За вимогами частини 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Позовну заяву № 8 від 19.12.19. підписано «представником за довіреністю Дубовиковою І.М.»

Зі змісту доданої до матеріалів позовної заяви довіреності від 15.06.17., посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 2830, не вбачається, що повноваження з представництва позивачем надано саме адвокату Дубовиковій Ірині Михайлівні, тобто довіреність сама по собі не свідчить про те, що у відносинах з довірителем (позивачем) Дубовикова І.М. як представник за довіреністю виступає у статусі адвоката.

Відповідного ордеру до матеріалів справи не подано.

Крім того, до матеріалів справи не подано свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України на ім`я Дубовикової І.М. в порядку ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не подано витягу з Єдиного реєстру адвокатів України.

Відтак, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують повноваження представника позивача, а саме, докази того, що Дубовикова Ірина Михайлівна є адвокатом.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 56, 58, 60, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Партнер Груп».

2. Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Ухвала набрала законної сили 28.12.19. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко