ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Справа № 918/346/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р. , суддя Петухов М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Рівненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2019 р. у справі № 918/346/19 (суддя Горплюк А.М., повний текст рішення складено 07.10.2019 р.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячне-2016"

до Рівненської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Укрпошта"

про стягнення в розмірі 32 462, 70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячне-2016" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненської міської ради про стягнення 32 462, 70 грн. (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в період з 01.10.2016 р. по 01.07.2019 р. відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо сплати обов`язкових платежів (внесків), які були встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ, внаслідок чого у останнього, як у власника нежитлового приміщення 1-го поверху у багатоквартирному будинку за адресою: м.Рівне, вул. Князя Острозького , 4/6, виникла заборгованість перед позивачем у даному розмірі.

Матеріально-правовою підставою позову визначені статті 4, 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статті 3, 55 ГК України.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.09.2019 р. у справі №918/346/19 позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 32 462, 70 грн. заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Судове рішення обґрунтовано статтями 1, 2 4, 10, 15, 17 20, 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", статтями 382, 385 ЦК України та мотивоване встановленням обставин наявності спірної заборгованості відповідача перед позивачем.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Рівненська міська рада звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення прийняв до уваги недопустимий новий доказ, а саме: довідку від 12.08.2019 р. про заборгованість по внескам на управління будинком власника нежитлового приміщення по вулиці Князя Острозького, будинок 4/6, як підставу виникнення боргу, котра, серед іншого, була підписана не уповноваженою особою, тобто такою, що належним чином не підтвердила свою процесуальну правоздатність та процесуальну дієздатність та долучена судом до справи з пропуском строків, установлених законом для вчинення відповідної процесуальної дії.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції без наявності в матеріалах справи відповідної заяви про зміну підстав позову, незаконно прийняв до уваги недопустимий новий доказ, а саме: вищевказану довідку від 12.08.2019 р., як нову підставу до задоволення позовних вимог.

Крім того, судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, оскільки прийнято довідку б/н від 16.05.2019 р., видану саме УДППЗ "Укрпошта", про те, що станом на 01.05.2019 р. заборгованість по внесках з утримання та ремонт спільного майна та прибудинкової території багатоквартирного будинку складає 26670, 60 грн., як неналежний доказ в підтвердження виникнення боргу у відповідача перед позивачем. Довідка видана на вимогу УДППЗ "Укрпошта" не може бути підставою для стягнення боргу з відповідача. Позивач повинен був надати акт звірки з відповідачем, який слугував би належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Скаржник вказує, що про наявність заборгованості по внескам на управління будинком, надані позивачем та його представником документи, у виді довідок про заборгованість є виключно відображенням одностороннього викладу грошової заборгованості і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції у своєму рішенні допустив порушення норм матеріального права дійшовши хибного висновку, про те, що у спорі, де позивачем є ОСББ, необхідними та обов`язковими до застосування є виключно норми Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", який є спеціальним законом щодо спірних правовідносин, а не Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку", Закону України "Про оренду державного та комунального майна", тощо.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; встановлено сторонам строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив; роз`яснено учасниками справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дана ухвала суду направлена на адреси сторін 04.11.2019 р. та отримана позивачем -12.11.2019 р., відповідачем 05.11.2019 р., а третьою особою - 06.11.2019 р. що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відтак, судова колегія зазначає, що сторін було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячне-2016" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 39173/19 від 26.11.2019 р.), в якому просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання даного відзиву до суду, здійснювати розгляд скарги за участі представника позивача, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач зазначає, що відповідач у суді першої інстанції не оспорював ні розрахунків, ні суми заборгованості, а заперечував проти задоволення позову в цілому. Більше того, жодного разу відповідачем не було заявлено про неналежність доказів, а саме довідки від 20.08.2019 р. про розмір заборгованості. Відтак, доводи скаржника про недопустимість доказів є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач звертає увагу суду на те, що заяву про збільшення позовних вимог подано до суду першої інстанції 20.08.2019 р. - у встановлений судом строк, тому жодного порушення процесуального законодавства не відбулося.

З аналізу положень Цивільного кодексу України та Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в їх системному взаємозв`язку суд першої інстанції вказав, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, статті 322 ЦК України та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

При цьому, витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Позивач вказує, що Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" регулює відносини співвласників при відсутності у багатоквартирному будинку ОСББ, а Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" регулює діяльність створеного ОСББ. Оскільки у даному спорі позивачем є саме ОСББ, а не окремі співвласники багатоквартирного будинку, то при вирішенні спору необхідно керуватися нормами саме Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", який є спеціальним законом щодо спірних правовідносин.

Акціонерне товариство "Укрпошта" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 39436/19 від 02.12.2019 р.), в якому просить суд здійснити розгляд справи за участі представника третьої особи, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа зазначає, що скаржник безпідставно стверджує, що орендар (ПАТ "Укрпошта") має сплачувати внески на управління багатоквартирним будинком та капітальний ремонт багатоквартирного будинку № 4/5 по вул. Князь Острозький у м. Рівне, оскільки кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, ст. 322 ЦК України та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

При цьому, витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Окрім того, оскільки у даному спорі позивачем є саме ОСББ, а не окремі співвласники багатоквартирного будинку, то при вирішенні спору необхідно керуватися нормами саме Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", який є спеціальним законом щодо спірних правовідносин.

Рівненська міська рада надіслала до суду письмові пояснення (вх. №42091 від 23.12.2019 р.), в яких зазначає, що відносини щодо реалізації права власності в багатоквартирному будинку регулюються Законом України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку". Спеціальний закон, яким регулюються орендні відносини, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" зазначає, що орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Таким чином, щодо прав на орендоване майно орендаря законодавчо прирівняно до власника, що теж вказує на зобов`язання орендаря утримувати майно під час дії договору оренди, бо як передбачено ч. 4 ст. 319 ЦК України - власність зобов`язує.

Відповідач зазначає, що право ОСББ на звернення до суду про захист своїх прав шляхом звернення з позовом про стягнення коштів на утримання багатоквартирного будинку випливає із обов`язку особи сплатити такі внески, і яка такий обов`язок не виконує. Зокрема в правовідносинах, що склалися, такий обов`язок відповідно до п. 10.9 договору оренди та Закону, до якого відсилає умова договору, покладено на орендаря.

Щодо посилання на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду Рівненської області від 22.11.2018 р. у справі № 918/313/18, то приймаючи дану постанову, судом зроблений хибний висновок про те, що власником майна, яке передано по договору оренди є управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради. Такий висновок не відповідає вимогам Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а саме ст. 60, якою передбачено, що право комунальної власності, зокрема, на нерухоме майно є територіальна громада міста. Власником нежитлових приміщень площею 220 м2, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Острозького,4/6 є територіальна громада м. Рівного, в особі Рівненської міської ради, а не управління комунальною власністю, як про це вказує суд апеляційної інстанції. Докази про належність спірного майна територіальній громаді містяться у даній справі. Крім того у справі №918/313/18 Рівненська міська рада не брала участі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції вказує, що позивач та третя особа у відзивах на апеляційну скаргу просять суд здійснити розгляд справи за участі їх представників у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги те, що відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 252 ГПК України, за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 5 ст. 12 ГПК України врегульовано, що малозначними справами, зокрема, є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 2 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 ст. 247 ГПК України, до яких дана справа не відноситься.

Частиною 3 ст. 247 ГПК України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Колегією суддів Північного-західного апеляційного господарського суду не встановлено виняткових обставин, передбачених ч. 4 ст. 247 ГПК України для розгляду справи у загальному порядку.

Враховуючи наведені приписи процесуального законодавства, зважаючи на категорію та складність справи, невеликий обсяг та характер доказів, які входять до предмету доказування, час, необхідний для вчинення судом та учасниками процесуальних дій, кількість учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що через незначну складність даної справи, її малозначність, розгляд даної справи можливий без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.05.2016 р. створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячне-2016"; номер запису 1 012562.

Згідно п. 2.1. розділу II статуту позивача, затвердженого установчими зборами засновників 24.04.2016 р., метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

Основним завданням об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання, (р. II п. 2.3 статуту). Кошти об`єднання складаються з внесків і платежів співвласників (р. IV п. 4.1.2 статуту).

30.09.2016 р. по акту приймання-передачі об`єкта в управління з управління житловий будинок по вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне з балансу ЖКП "Сонячне" переданий на утримання ОСББ "Сонячне-2016" (а. с. 18-19).

Нежитлове приміщення 1-й поверх по вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне належить територіальній громаді м. Рівного в особі Рівненської міської ради на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ЯЯЯ № 468105, виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради 12.11.2007 р. (а. с. 31).

Як зазначив позивач в позовній заяві, рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 06.10.2016 р. було встановлено вартість утримання будинку по вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне та прибудинкової території в розмірі 2,40 грн. за м2 з 01.10.2016 р.

Термін платежів до 20 числа кожного місяця за минулий місяць встановлений рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 07.10.2016 р. № 1/2 (а. с. 21).

Рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 09.01.2017 р. № 4, було вирішено прийняти участь у Муніципальній програмі сталого розвитку з метою реалізації проекту "Капітальний ремонт даху дев`ятиповерхового житлового будинку по вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне (а. с. 22-23).

Рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 10.01.2017 р. № 2/2, було встановлено розмір внеску в ремонтний фонд з розрахунку 12, 98 грн. за 1 м2. Кінцевим терміном сплати внеску на капітальний ремонт встановлено 01.08.2017 р. (а. с. 22-23).

Рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 29.12.2017 р. № 6 було затверджено кошторис позивача та обов`язковий місячний внесок співвласників в розмірі 3,20 грн. за 1 м2 з 01.01.2018 р. (а. с. 25-26).

Рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 29.12.2018 р. № 9 було затверджено кошторис позивача та обов`язковий місячний внесок співвласників в розмірі 3, 60 грн. за 1 м2 з 01.01.2019 р. (а. с. 119-120).

17.01.2013 р. між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (орендодавець) та Українським державним підприємством поштового зв`язку "Укрпошта" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна нежитлового приміщення №2013, згідно п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлових приміщень (1 поверх), а саме приміщення, позначені в технічному паспорті № ПО-10 від 25.04.2007 р. Рівненським бюро технічної інвентаризації: № 1 зал, площею 96,2 м2; № 2 підсобне, площею 7,1 м2; № 3 підсобне, площею 21,7 м2; № 4 приміщення, площею 25,8 м2; № 5 щитова, площею 3,1 кв.м.; № 6 коридор, площею 16,2 м2; № 7 приміщення, площею 31,1 м2; № І (1/2) тамбур, площею 2,2 м2.; № ІІ (1/2) коридор, площею 4,8 м2, розташованих за адресою: м. Рівне, вулиця Князя Острозького, будинок номер 4/6, загальною площею 224, 5 м2, які перебувають на балансі Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Вартість майна, визначена відповідно до звіту про оцінку майна, складає 955 350 грн. станом на 31.08.2012 р.

Згідно п. 1.2. вказаного договору, напрям використання орендованого майна: розміщення відділення Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта".

Відповідно до п. 1.3. договору нежитлові приміщення (І поверху) належать орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (ЯЯЯ №468105), виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 12.11.2007 р. на підставі рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 253 від 20.09.2005 р., зареєстрованого у Комунальному підприємстві Рівненському міському бюро технічної інвентаризації 12.11.2007 в книзі 16, номер запису 164-2418, реєстраційний № 20977552, зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 30.12.2013 р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Піддубною Л.П., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15723840 від 30.12.2013 р.

Згідно п. 6.2.3. договору, орендар зобов`язується забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки.

Відповідно до довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячне-2016" від 16.05.2019 р. , виданої УДППЗ "Укрпошта" вбачається те, що станом на 01.05.2019 р. заборгованість по внескам на утримання та ремонту спільного майна та прибудинкової території багатоквартирного будинку за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Острозького, 4/6 складає 26 670,60 грн. (а.с. 32).

Відповідно до довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячне-2016" № 1 від 12.08.2019 р. заборгованість по внескам на управління будинком власника нежитлового приміщення за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Острозького, 4/6 складає 32462,70 грн. Довідка видана по місцю вимоги, заборгованість станом на 01.08.2019 р. Довідка підписана представником позивача - адвокатом Шендерою О.М. (а. с. 99).

Позивач направив на адресу Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради лист-вимогу від 08.04.2019 р., якою позивач вимагав сплатити заборгованість. У відповідь на яку відповідач вказав, що борг не визнає та стверджує, що у останнього відсутні підстави для оплати вказаних коштів (а. с. 27-30).

У зв`язку з тим, що відповідач не сплачує встановлені платежі з обслуговування та утримання будинку, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) 32 462, 70 грн. заборгованості за період з 01.10.2016 р. по 01.07.2019 р.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 322 ЦК України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначені правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Статтею 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

У будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи, власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень може бути створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації (ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно ст. ст. 17, 18 даного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Системний аналіз приписів статей 10, 13, 15, 16, 17, 20, 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" дозволяє зробити висновок про те, що зазначений закон передбачає комплекс взаємопов`язаних прав та обов`язків власників квартир та об`єднання співвласників, які в кінцевому мають забезпечити належне функціонування та утримання співвласниками житлового будинку їхньої спільної часткової власності. Зокрема, праву об`єднання в особі його загальних зборів, на встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів (статті 10, 16 Закону) кореспондує обов`язок співвласника виконувати рішення статутних органів об`єднання, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, частка яких визначається пропорційно до загальної площі квартири (статті 15, 20 Закону).

З аналізу наведених положень Цивільного кодексу України та законів України в їх системному взаємозв`язку суд вбачає, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, ст. 322 ЦК України та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

При цьому витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Як встановлено апеляційним судом, нежитлове приміщення 1-й поверх по вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне належить територіальній громаді м. Рівного в особі Рівненської міської ради на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ЯЯЯ № 468105, виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради 12.11.2007 р. (а. с. 31).

Таким чином, власником зазначеного майна є територіальна громада м. Рівного в особі Рівненської міської ради. Вказане приміщення перебуває на балансі Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно умов договору оренди нерухомого майна нежитлового приміщення № 2013 від 17.01.2013 р., укладеного між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та Українським державним підприємством поштового зв`язку "Укрпошта", частина нежитлового приміщення за адресою: вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне, загальною площею 224,5 кв. м. передано в оренду ПАТ "Укрпошта".

При цьому, умовами даного договору оренди не передбачено обов`язку орендаря - ПАТ "Укрпошта" на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням спільного майна будинку і прибудинкової території.

Дані обставини також були встановлені постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 р. у справі № 918/313/18, які в силу п. 4 ст. 75 ГПК України не потребують повторного доведенню.

Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно статуту ОСББ "Сонячне-2016", органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання (р. ІІІ, п. 3.1. статуту).

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік (р. ІІІ, п. 3.2. статуту).

До виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (р. ІІІ, п. 3.3.6).

Відповідно до п. 3.11 статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту є обов`язковим для всіх співвласників.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач просить стягнути внески та інші платежі на утримання, ремонт будинку та прибудинкової території щодо частини нежитлового приміщення, загальною площею 224,5 м2, яке було передано в оренду ПАТ "Укрпошта", тобто саме з цієї плащі позивач розраховує розмір внесків та інших платежів.

Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідно до рішення зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 06.10.2016 р. № 1/2, було встановлено вартість утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,40 грн. за 1 м2 з 01.10.2016 р., тобто відповідач мав сплачувати позивачу внески в розмірі 538,80 грн. за 1 місяць (224,5 м2 * 2,40 грн. = 538,80 грн.). Дане рішення діяло до 01.01.2018 р., відтак відповідач мав би сплатити позивачу внески в загальному розмірі 8082 грн. за період з 01.10.2016 р. по 01.12.2017 р. (538,80 грн.* 15 місяців = 8082 грн.).

В свою чергу, рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 29.12.2017 р. № 6, було встановлено обов`язковий місячний внесок співвласників в розмірі 3, 20 грн. за 1 м2 з 01.01.2018 р., тобто відповідач мав сплачувати позивачу внески в розмірі 718,40 грн. за 1 місяць (224,5 м2 * 3,20 грн. = 718,40 грн.). Дане рішення діяло до 01.01.2019 р., відтак відповідач мав сплатити позивачу внески в загальному розмірі 8 620,80 грн. за період з 01.01.2018 р. по 01.12.2018 р. (718,40 грн.* 15 місяців = 8620,80 грн.).

В свою чергу, рішенням зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", яке оформлене протоколом від 29.12.2018 р. № 9, було встановлено обов`язковий місячний внесок співвласників в розмірі 3, 60 грн. за 1 м2 з 01.01.2019 р., тобто відповідач мав сплачувати позивачу внески в розмірі 808,20 грн. за 1 місяць (224,5 м2 * 3,60 грн. = 808,20 грн.). Дане рішення діє на даний час, а відповідач мав сплатити позивачу внески в загальному розмірі 5657,40 грн. за період з 01.01.2019р. по 01.07.2019 р. (808,20 грн.* 7 місяців = 5657,40 грн.).

Окрім того, рішеннями зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", які оформлені протоколом від 09.01.2017 р. № 4 та від 10.01.2017 р. № 2/2, було вирішено прийняти участь у Муніципальній програмі сталого розвитку з метою реалізації проекту "Капітальний ремонт даху дев`ятиповерхового житлового будинку по вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне та встановлено розмір внеску в ремонтний фонд з розрахунку 12, 98 грн. за 1 м2.

Вищевказані рішення зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016" про перелік та розмір обов`язкових внесків та інших платежів в установленому законом порядку не оскаржувались та не визнавались судом недійсними.

Проаналізувавши вищевказані рішення зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", в яких визначений розмір та строк сплати внесків та інших платежів за спірний період, колегія суддів погоджується з доводами позивача про наявність у відповідача заборгованості щодо сплати платежів (внесків) саме в розмірі 32 462, 70 грн. Натомість відповідач не спростував обставин відсутності у нього перед позивачем заборгованості у вказаному розмірі та за даний період; в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем внесків та інших платежів позивачу.

Колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги, що ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив під час вирішення позову.

Колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги те, що підставою позову у справі є невиконання відповідачем, як співвласником, своїх обов`язків зі сплати ОСББ внесків та платежів у розмірах, затверджених загальними зборами ОСББ, рішення яких відповідно до вимог ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" є обов`язковими для всіх співвласників, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача - це платежі і внески на утримання та ремонт будинку та прибудинкової території, тобто, спір у даній справі не пов`язаний із документальним підтвердженням надання ОСББ послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Окрім того, позивач, обґрунтовує позовні вимоги саме статутом ОСББ та рішеннями зборів членів правління ОСББ, якими визначений розмір та строк сплати внесків та інших платежів співвласниками квартир на утримання (ремонт) будинку та прибудинкової території будинку, а не довідками від 16.05.2019 р. та від 12.08.2019 р., які є доказами у справі, що, в тому числі, підтверджують та містять дані про розмір спірної заборгованості по внескам та іншим платежам.

При цьому, апеляційний суд вважає, що видача позивачем довідки від 16.05.2019р. саме УДППЗ "Укрпошта", як орендарю спірного приміщення, а не відповідачу, а також підписання адвокатом Шендерою О.М. довідки від 12.08.2019 р. не спростовують обставин наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в даному розмірі та не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків та інших платежів, враховуючи, в тому числі, чинні на даний час рішення зборів членів правління ОСББ "Сонячне-2016", в яких визначений розмір та строк їх сплати.

Також, судом апеляційної інстанції приймається до уваги пояснення представника позивача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що довідку від 12.08.2019 р. було надано йому бухгалтером позивача, перевіривши розрахунки у відповідності з рішеннями членів правління ОСББ.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, на основі вичерпних і підтверджених висновків, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку наявності у нього перед позивачем заборгованості у розмірі 32 462, 70 грн. зі сплати внесків та інших платежів на утримання (ремонт) будинку та прибудинкової території.

Отже, враховуючи те, що у відповідача існує законодавчо визначений обов`язок, як власника нежитлового приміщення 1-го поверху по вул. Князя Острозького, 4/6 у м. Рівне, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, сплачувати внески та інші платежі на утримання, ремонт будинку та прибудинкової території, розмір та строки сплати яких встановлені рішеннями зборів членів правління позивача, а відповідач покладені на нього Законом та статутом ОСББ обов`язки не виконував та не сплачував даних платежів, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 32 462, 70 грн. несплачених внесків та інших витрат за період з 01.10.2016 р. по 01.07.2019 р.

Окрім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи відповідача про те, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, враховуючи викладене.

Статтею 129 Конституції України принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості визначені як одні з основних засад судочинства.

Таким чином, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які передбачені також у статтях 7, 13, 14 ГПК України, що підлягала застосуванню судами.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Зі змісту даної норми вбачається, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Так, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.05.2019 р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до слухання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.07.2019 р. розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 20.08.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.08.2019 р. відкладено підготовче засідання на 28.08.2019 р.

20.08.2019 р. позивач подав до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32 462, 70 грн. та судові витрати в розмірі 7 921 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.08.2019 р. було закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2019 р.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем до закінчення підготовчого засідання подано письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, дана заява містить усі необхідні реквізити та докази її направлення відповідачу та третій особі, не порушує права та інтереси сторін та інших осіб, тому правомірно прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Стосовно доводів відповідача про те, що ч. 4 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" предметом регулювання цього закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Разом з тим, згідно ст. 2 Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" цей закон регулює створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами.

Отже, предмет регулювання вказаних законів є різним. Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" регулює відносини співвласників при відсутності у багатоквартирному будинку ОСББ, а Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" регулює діяльність створеного ОСББ.

Тобто, оскільки у даному спорі позивачем є саме ОСББ, а не окремі співвласники багатоквартирного будинку, то при вирішенні спору необхідно керуватися нормами саме Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", який є спеціальним законом щодо спірних правовідносин.

Доводи скаржника про те, що обов`язок зі сплати внесків та інших платежів на утримання (ремонт) будинку та прибудинкової території покладено на орендаря приміщення - акціонерне товариство "Укрпошта" в силу норм Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 10.9 договору оренди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки саме на відповідача покладено обов`язок з утримання даного майна, як його власника, що вбачається безпосередньо з ст. 322 ЦК України .

Колегія суддів апеляційного суду вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не може бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, оскільки наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2019 р. у справі №918/346/19 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Рівненської міської ради - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Рівненської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2019 р. у справі №918/346/19 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Петухов М.Г.