номер провадження справи 4/207/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.12.2019 Справа № 908/3592/19

м. Запоріжжя Запорізької області

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», (03680, м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), буд. 5) в особі Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 61) в особі Виробничого структурного підрозділу «Запорізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 80А)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Нижарадзе Ландиши Шукраєвни, ( АДРЕСА_1 )

про виселення із нежитлових приміщень та стягнення 98877,77 грн. заборгованості

Суддя Зінченко Н.Г.

Без виклику представників сторі

ВСТАНОВИВ

26.12.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», м. Київ в особі Виробничого структурного підрозділу «Запорізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Нижарадзе Ландиши Шукраєвни, м. Пологи Запорізької області про виселення відповідача із нежитлових приміщень № 1 і № 2, загальною площею 42,7 кв.м., розташованих за адресою: м. Пологи Запорізької області, пров. Станційний, буд. 6/вул. М.Горького, буд. 8, будівлі (літера Д) та стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна № 3363/д від 13.02.2015 в сумі 91688,65 грн., заборгованості за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна № ПР/БМЕУ-3-15-013/НКМ-В від 12.03.2015 в сумі 2347,52 грн., 3 % річних в сумі 1825,90 грн. і інфляційні втрати в сумі 3015,52 грн., а всього 98877,77 грн. заборгованості.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 26.12.2019 справу № 908/3592/19 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.12.2019 відкрито провадження у справі № 908/3592/19, присвоєно справі номер провадження 4/207/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.01.2020.

Пунктом 2 прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: м. Пологи, Запорізька область, пров. Станційний, буд АДРЕСА_2 , який належить відповідачу на праві приватної власності.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на ті обставини, що відповідач має перед позивачем заборгованості за договором оренди нерухомого майна № 3363/д від 13.02.2015 в сумі 91688,65 грн. і заборгованості за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна № ПР/БМЕУ-3-15-013/НКМ-В від 12.03.2015 в сумі 2347,52 грн. Враховуючи тривалий період несплати відповідачем відповідних нарахувань за вказаними договорами, відсутність позитивного вирішення даного питання в позасудовому порядку, позивач вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання в майбутньому можливого судового рішення у даній справі у разі задоволення судом позовних вимог.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову, дослідивши та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, матеріали справи № 908/3592/19 у їх сукупності, суд вважає заявлене клопотання необґрунтованим, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Наведені позивачем за текстом позовної заяви в обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення позову у даній справі доводи стосовного несплати відповідачем понад рік платежів за договором оренди нерухомого майна № 3363/д від 13.02.2015 і за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна № ПР/БМЕУ-3-15-013/НКМ-В від 12.03.2015, а також недосягнення сторонами позитивного вирішення спірної ситуації у позасудовому порядку, не свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову, щодо яких позивачем заявлено відповідне клопотання, в майбутньому утруднить або зробить неможливим реальне виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Інших належних і допустимих доказів наявності підстав для забезпечення позову позивачем не наведено.

Таким чином, всупереч положенням ст., ст. 74, 76, 77 ГПК України позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено наявності підстав для забезпечення позову. Доводи позивача, наведені в обґрунтування необхідності забезпечення позову, судом відхиляються, оскільки є лише власними припущеннями та міркуваннями позивача, які не ґрунтуються на жодній фактичній обставині.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст., ст. 73, 74, 86, 137, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», м. Київ в особі Виробничого структурного підрозділу «Запорізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», м. Запоріжжя про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 28.12.2019.

Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua, телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Зінченко