ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2728/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередко А.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019

у справі №908/2728/19

за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м. Запоріжжя

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м.Запоріжжя

про визнання недійсним пункту 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 76 від 01.12.2012

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" 92 926 870,47 грн., які складаються з: 72 033 166,05 грн. пені за період з 14.05.2019 по 30.09.2019, 6 354 374,29 грн. 3% річних за період 14.05.2019 по 30.09.2019, 3 283 291,35 грн. 5% річних та 11 256 038,78 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2019 по червень 2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії № 76 від 01.12.2012 з оплати активної електричної енергії, у зв`язку з чим рішеннями господарського суду Запорізької області раніше вже було стягнуто з відповідача суму боргу, а також пеню за загальний період з 21.11.2015 по 13.05.2019, 3% річних за період з 13.12.2014 по 13.05.2019, інфляційні нарахування за період з грудня 2014 по квітень 2019. Проте відповідачем не виконано зобов`язання та не сплачено стягнуті судовими рішеннями суми.

Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі №908/2728/19 та призначено підготовче судове засідання на 06.11.2019.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" 06.11.2019 подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про визнання недійсним пункту 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 76 від 01.12.2012. В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначив, що п.4.2.1 Договору підлягає визнанню судом недійсним, так як вчинено ТОВ "ЗТМК" під впливом тяжкої для товариства обставини і на вкрай невигідних умовах, пов`язаних з безперервністю технологічного циклу та технологією виробництва, відсутністю альтернативи заміни електричної енергії на інший енергоносій навіть на короткий час.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019 у справі №908/2728/19 зустрічну позовну заяву вих. № 25-17/1237 від 06.11.2019 і додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019 у справі №908/2728/19, згідно якої просить скасувати дану ухвалу повністю та ухвалити нове рішення, яким вимоги за зустрічним позовом ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" об`єднати в одне провадження з первісним позовом ПАТ "Запоріжжяобленерго". В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновок суду, про те, що ТОВ «ЗТМК» мав право подати зустрічну позовну заяву не пізніше 30.10.2019 не відповідає загальним засадам доступу до правосуддя для кожної особи, що в свою чергу є порушенням ст. 55 Конституції України, ст. 73, 86, 236 ГПК України стосовно прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019 у справі №908/2728/19 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

ПАТ "Запоріжжяобленерго" подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній зазначає, що відповідачем дійсно порушено строк для подання зустрічної позовної заяви, а апеляційна скарга не містить жодних змістовних обґрунтувань неможливості подання зустрічної позовної заяви одночасно з поданням відзиву на позовну заяву. Разом з тим позивач зазначає, що заявлені позовні вимоги за первісним позовом та зустрічною позовною заявою не взаємопов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.10.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі № 908/2728/19 за позовом Публічного акціонерного товариство "Запоріжжяобленерго" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" 92 926 870,47 грн., які складаються з: 72 033 166,05 грн. пені за період з 14.05.2019 по 30.09.2019, 6 354 374,29 грн. 3% річних за період 14.05.2019 по 30.09.2019, 3 283 291,35 грн. 5% річних та 11 256 038,78 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2019 по червень 2019. Даною ухвалою розгляд справи призначено в підготовчому судовому засіданні на 06.11.2019 та запропоновано відповідачу, відповідно до ст. 165 ГПК України, в строк протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали, але не пізніше 30.10.2019 надати відзив на позовну заяву і докази в його обґрунтування.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем отримано дану ухвалу 15.10.2019, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

23.10.2019 відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву та клопотання про зменшення неустойки.

06.11.2019 відповідачем подано зустрічну позовну заяву, згідно якої останній просив визнати недійсним пункту 4.2.1 Договору про постачання електричної енергії № 76 від 01.12.2012. Зазначеним пунктом договору передбачено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію та надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, споживач сплачує постачальнику пеню за весь період часу, протягом якого не виконано зобов`язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення по день фактичної оплати.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019 у справі №908/2728/19 повернуто зустрічну позовну заяву і додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат". Дана ухвала мотивована порушенням відповідачем строку для подання зустрічної позовної заяви, оскільки таку заяву останній мав подати у строк для подання відзиву не пізніше 30.10.2019. Також господарським судом зазначено, що предметом первісного позову є стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення строків розрахунків за отриману електроенергію. Підставою для звернення з первісним позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасності розрахунків в рамках договору № 76 від 01.12.2012, факт якого встановлено рішеннями господарського суду Запорізької області у справах №№ 908/3074/16, 908/1447/18, 908/2384/18, 90/870/19, 908/2557/17, 908/637/17, та стягнення за рішеннями господарського суду Запорізької області у справах №№ 11/292/10, 10/339/10, 19/5009/1481/11, 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 за зобов`язаннями за договором № 76/199 від 01.07.2000. Позов заявлено на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 230, 275, 276 Господарського кодексу України. Тоді як предметом зустрічного позову є визнання недійсним пункту 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 76 від 01.12.2012. В обґрунтування своєї правової позиції позивач за зустрічним позовом посилається на ст.ст. 104, 202, 203, 215, 216 ЦК України. Суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови взаємно не пов`язані між собою ані підставами виникнення, ані доказами, що мають досліджуватися, оскільки стосуються різних підстав виникнення та засобів доказування. При цьому, задоволення зустрічного позову не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, оскільки визнання недійсним правочину (пункту договору) можливо тільки на майбутнє.

Отже повертаючи зустрічну позовну заяву без розгляду місцевий господарський суд виходив з того, що зустрічний позов подано з порушенням частини 1 та 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зустрічний позов подано за межами строків встановлених судом, а також первісний та зустрічний позов позови не взаємопов`язані і спільний їх розгляд є недоцільним.

Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Порядок подання зустрічного позову встановлено в статті 180 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.8, 9 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк для подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до наведених положень статті 165 ГПК України ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.10.2019 було запропоновано відповідачу надати суду не пізніше 30.10.2019 відзив на позовну заяву.

Доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що копія ухвали отримана відповідачем 15.10.2019, а тому є правильним висновок суду першої інстанції про те, що встановлений в ухвалі суду строк для подання відзиву на позовну заяву та відповідно зустрічної позовної заяви сплив 30.10.2019.

Отже відповідачем було пропущено встановлений строк для подання зустрічної позовної заяви, оскільки зустрічний позов було подано ним 06.11.2019, що підтверджується матеріалами справи № 908/2728/19.

Відповідно до ч.1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частиною 1 та 2 статті 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно ч.6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Частиною 1 статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст. 119 ГПК України)

Таким чином наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Проте, матеріали справи не місять клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку чи його продовження для подання зустрічної позовної заяви, не зазначено причин та не надано доказів в обґрунтування поважності пропуску такого строку.

Щодо дотримання вимог частини 2 статті 180 ГПК України судова колегія виходить з того, що у зустрічній позовній заяві заявлено вимоги про про визнання недійсним пункту договору про застосування пені, тоді як у первісному позові йдеться про стягнення штрафних санкцій, 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих за період, що передував зверненню з позовною заявою. Таке нарахування ґрунтується на судових рішеннях у справах, якими вже було стягнуто основну суму боргу за договором, а також штрафні санкції та 3% річних і втрати від інфляції за попередні періоди, а отже об`єднання таких позовів є недоцільним.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було вірно з`ясовано характер спірних правовідносин, які склались між сторонами та суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо порушення його прав, наведених в обґрунтування апеляційної скарги та зазначає, що за положеннями ст. 180, 174 ГПК України повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку для захисту своїх прав та інтересів.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019 у справі №908/2728/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.11.2019 у справі №908/2728/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня прийняття.

Повна постанова складена 28.12.2019.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А.Коваль