ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3064/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець", Харківська область, Балаклійський район, село Петрівське
до Фермерського господарства "Кубань", Харківська область, Барвінківський район, селище Іванівка (Іванівська Друга с/рада)
про стягнення 293 344,27 грн.
за участю представників:

позивача - Шпаковський Д.І. (адвокат) ордер серія ХВ № 000037 від 02.09.2019;

відповідача - Білоголовська Л.А. (адвокат) ордер ХВ № від 24.10.2019;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Фермерського господарства "Кубань" (відповідач) про стягнення 293 344,27 грн., з яких: 211 804,60 грн. - сума основної заборгованості за Договором № 180830-Д-ФГК-кз суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 30 серпня 2018 року, 56 622,84 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором, 7 340,67 грн. - три проценти річних та 17 576,16 грн. - інфляційні втрати. Також позивач просить суд покласти на Фермерське господарство "Кубань" понесені судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3064/19; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

04 листопада 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшов відзив Фермерського господарства "Кубань" на позовну заяву, в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (вх. № 26368), який прийнято судом до розгляду.

13 листопада 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" на відзив на позовну заяву, в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України (вх. № 27527).

Також 22 листопада 2019 року до суду надійшли заперечення Фермерського господарства "Кубань" на відповідь ТОВ "АПК Донець" на відзив (вх. № 28360).

Зазначені заяви по суті справи досліджено в підготовчому засіданні 25.11.2019 та прийнято судом до розгляду. З метою належної підготовки справи для розгляду по суті, ухвалою суду від 25.11.2019 строк підготовчого провадження у справі № 922/3064/19 продовжено на 30 днів - по 03 січня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2019 підготовче провадження у справі № 922/3064/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 грудня 2019 року.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець", який брав участь в судовому засіданні 23.12.2019, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання за Договором № 180830-Д-ФГК-кз суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 30 серпня 2018 року.

Представник Фермерського господарства "Кубань" в судовому засіданні 23.12.2019 проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні у зв`язку з відсутністю на момент подання позову факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем прав або законних інтересів позивача.

Так, за твердженням представника відповідача, наданий позивачем Акт звіряння розрахунків відображає суму, зазначену сторонами в акті виконаних робіт № 441, та суму сплачених грошових коштів за договором в розмірі 268 875,40 грн., але ця сума не є боргом, а є сумою, яка відображає вартість наданих послуг. Також відповідач не отримував лист-вимогу № 114 від 27.03.2019, а додані до позову копії поштової накладної, опису вкладення та чеку свідчать лише про направлення листа відповідачу, а не його отримання ФГ "Кубань".

Крім того, відповідачем було отримано лише один рахунок позивача - рахунок № 183 від 02.10.2018 на суму 164 243,60 грн., який оплачено ФГ "Кубань" 23.10.2018 в сумі 50 000,00 грн. та 12.12.2018 в сумі 128 875,40 грн. Інших рахунків відповідач не отримував, в зв`язку з чим строк виконання зобов`язань у відповідача не настав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" (Суборендодавець) та Фермерським господарством "Кубань" (Суборендар) укладено Договір № 180830-Д-ФГК-кз суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) у порядку та на умовах якого Суборендодавець зобов`язується передати Суборендарю в тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб - Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9670 STS державний номерний знак НОМЕР_1 АХ та Жниварка кукурудзяна Fantini, визначений у цьому Договорі (далі йменується - "техніка"), а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а Суборендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку під керуванням екіпажу (водія) Суборендодавця і зобов`язується сплачувати Суборендодавцю суборендну плату. Під технікою розуміється сільськогосподарська техніка, визначена у додатку до Договору (пункти 1.1., 1.2. Договору). Передача техніки в суборенду здійснюється за актом приймання-передачі (пункт 3.3. Договору).

Згідно пунктів 4.1., 4.2. Договору строк суборенди з 19.09.2018 по 22.10.2018. Строк суборенди може бути скорочено за згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою.

Пунктами 5.1., 5.2. Договору визначено, що розмір суборендної плати за весь період користування технікою становить: 400 566,67 грн., крім того ПДВ 20% - 80 113,33 грн., всього з ПДВ 480 680,00 грн. В залежності від площі, на якій використовується, та інтенсивності використання техніки, точний розмір суборендної плати зазначається в актах або рахунках на оплату. Суборендна плата вноситься протягом 3-х днів після отримання рахунку, шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок Суборендодавця.

Суборендодавець за цим Договором зобов`язується, зокрема: надати в суборенду техніку у технічно справному стані; забезпечувати своїми силами керування технікою і її технічну експлуатацію відповідно до цілей суборенди, зазначених у пункті 2 Договору (пункт 6.1. Договору).

Суборендар за цим Договором зобов`язується, зокрема: своєчасно сплачувати суборендні платежі; нести витрати, що виникають у зв`язку з комерційною експлуатацією техніки, у тому числі витрати на оплату пального.

Згідно пункту 7.1. Договору повернення техніки провадиться за актом приймання-передачі, аналогічним тому, який складається при передачі техніки від Суборендодавця Суборендарю.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (пункту 9.1. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що 19 вересня 2018 року Суборендодавець передав, а Суборендар прийняв у строкове оплатне користування Техніку, що підтверджується Актом приймання - передачі до Договору № 180830-Д-ФГК-кз.

Згідно Акту приймання - передачі (повернення) до Договору № 180830-Д-ФГК-кз 22 жовтня 2018 року Суборендар належним чином передав, а Суборендодавець прийняв зі строкового платного користування Техніку.

В Акті здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 441 від 22 жовтня 2018 року, підписаному представниками та скріпленому печатками сторін, визначено вартість послуги: суборенда сільськогосподарської техніки з екіпажем - усього 480 680,00 грн. з ПДВ (том 1, арк.с. 22).

Також матеріали справи містять виписані ТОВ "АПК Донець" Рахунки на оплату: Рахунок № 183 від 02.10.2018 на суму 164 243,60 грн., Рахунок № 197 від 09.10.2018 на суму 164 619,00 грн., Рахунок № 207 від 22.10.2018 на суму 151 817,40 грн. Однак, за твердженням представника Фермерського господарства "Кубань", Суборендар отримав лише Рахунок на оплату № 183 від 02.10.2018.

Платежі за Договором № 180830-Д-ФГК-кз здійснювалися Фермерським господарством "Кубань" наступним чином:

- згідно платіжного доручення № 167 від 23.10.2018 на суму 50 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення № 223 від 12.12.2018 на суму 128 875,00 грн. (з урахуванням листа б/н від 12.12.2018 року про коригування призначення платежу, копія якого надана позивачем разом з позовом);

- згідно платіжного доручення № 255 від 05.02.2019 на суму 50 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення № 315 від 15.05.2019 на суму 40 000,00 грн.

Всього ФГ "Кубань" сплачено суборенду за Договором № 180830-Д-ФГК-кз в розмірі 268 875,40 грн., що не заперечується відповідачем, а також підтверджується наявним в матеріалах справи Актом звірки взаємних розрахунків станом за період: жовтень 2018 - серпень 2019, підписаним генеральним директором ТОВ "АПК Донець" та головою ФГ "Кубань" і скріпленим печатками сторін (том 1, арк.с. 26).

28 березня 2019 року позивачем на адресу ФГ "Кубань" направлено Лист Вимогу № 114 від 27.03.2019, в якому ТОВ "АПК Донець" зазначено, що відповідно до умов Договору № 180830-Д-ФГК-кз від 30.08.2018 рахунки на оплату передані фермерському господарству разом з Актом від 22.10.2018, а також запропоновано відповідачу добровільно погасити заборгованість. На підтвердження факту відправлення зазначеної Вимоги на адресу ФГ "Кубань" позивачем надано до суду копію опису вкладення (ф. 107), поштової накладної Укрпошти та фіскального чеку (том 1, арк.с. 43, 44).

Крім того в матеріалах справи міститься Гарантійний лист від 20 травня 2019 року, згідно якого Фермерське господарство "Кубань", в особі голови Гутника Олександра Олександровича гарантує оплату заборгованості по договору суборенди № 180830-Д-ФГК-кз від 30.08.2018 на суму 211 804,60 грн. сплатити до 20-25 липня 2019 року (том 1, арк.с. 46). Однак, згідно Акту звірки взаємних розрахунків на 31.08.2019 заборгованість відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" все ще складала 211 804,60 грн.

Разом з тим, за твердженням позивача, залишок суборендної плати ФГ "Кубань" не оплачено; станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за Договором № 180830-Д-ФГК-кз становить 211 804,60 грн. Також внаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 56 622,84 грн., 3% річних в розмірі 7 340,67 грн. та інфляційні втрати в розмірі 17 567,16 грн. грн. (в порядку статті 625 Цивільного кодексу України). Обставини щодо стягнення суми основного боргу та вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" до суду із даним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно приписів статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 ГК України).

Так, статтею 774 ЦК України визначено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Оригінал Договору оренди транспортного засобу - Комбайну зернозбирального JOHN DEERE 9670 STS було надано представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" для огляду, досліджено судом та встановлено, що наймодавцем надано згоду на суборенду транспортного засобу.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічні положення містить стаття 759 ЦК України, яка містить визначення договору найму (оренди).

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно приписів статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (частина перша статті 286 ГК України).

Згідно з приписами частини п`ятої статті 762 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 285 Господарського кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором, а орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що Лист Вимогу та рахунки на оплату ФГ "Кубань" від позивача не отримувало, у зв`язку з чим строк виконання зобов`язань за договором суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) № 180830-Д-ФГК-кз у відповідача не настав. Крім того, за твердженням представника ФГ "Кубань" відображена в Акті звіряння розрахунків сума - 211 804,60 грн. не є боргом, а лише відображає вартість наданих та оплачених послуг.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Так, зміст принципу справедливості, добросовісності і розумності полягає в тому, що норми законів, умови договорів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають відповідати загальновизнаним вимогами цивільного обороту, вимогам справедливості, добросовісності та розумності, що практично виражається у встановленні нормами цивільного законодавства рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалась шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" належним чином виконало зобов`язання за Договором № 180830-Д-ФГК-кз суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 30.08.2018, що підтверджується наявними у справі доказами, а також не заперечується і Фермерським господарством "Кубань". Разом з тим, посилання відповідача на ненастання строку оплати у зв`язку із неотриманням ФГ "Кубань" рахунків на оплату, відповідно до пункту 5.2. Договору, судом не приймається з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5.2. Договору суборендна плата вноситься протягом 3-х днів після отримання рахунку, шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок Суборендодавця. В той же час, умовами Договору не визначено обов`язку Суборендодавця направляти такі рахунки Фермерському господарству "Кубань". Договір не містить будь-якого порядку надсилання / вручення зазначених рахунків Суборендарю. З аналізу умов Договору вбачається, що він містить лише посилання на отримання рахунку, при цьому, пунктом 6.2.1. Договору визначено обов`язок відповідачасвоєчасно сплачувати суборендні платежі.

Крім того, пунктом 5.1.Договору визначено, що розмір суборендної плати за весь період користування технікою становить: всього з ПДВ 480 680,00 грн. В залежності від площі, на якій використовується, та інтенсивності використання техніки, точний розмір суборендної плати зазначається в актах або рахунках на оплату. Тобто умовами Договору передбачено альтернативу визначення точного розміру суборендної плати: або в акті, або в рахунках.

Зважаючи на те, що 22.10.2018 сторонами без зауважень підписано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 441, в якому визначено точний розмір суборендної плати, відповідно до пункту 5.1. Договору, а факт підписання зазначеного Акту не заперечується Фермерським господарством "Кубань", суд дійшов висновку, що строк оплати настав через три дні з моменту підписання відповідачем Акту. Одночасно, відповідач не був позбавлений права самостійно вчинити дії, залежні від нього, щодо належного виконання зобов`язання, а саме - отримати рахунки.

Також суд зазначає, що рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, встановленим статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер.

Слід звернути увагу на те, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є невідкладною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України; наявність або відсутність в рахунку будь-яких інших застережень чи умов також не звільняє відповідача від обов`язку оплатити суборендний платіж за Договором № 180830-Д-ФГК-кз від 30.08.2018, ціну якого визначено у самому договорі та Акті здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 441 від 22 жовтня 2018 року, підписаному представниками та скріпленому печатками сторін.

Так, відсутність рахунків, на яку посилається представник відповідача, не завадила ФГ "Кубань" провести часткову оплату за Договором № 180830-Д-ФГК-кз від 30.08.2018 на суму 268 875,40 грн. в період з жовтня 2018 по травень 2019 року. Крім того, відповідач був обізнаний про наявність заборгованості перед ТОВ АПК Донець", зобов`язувався її оплатити в Гарантійних листах, що наявні в матеріалах справи, а також не був позбавлений можливості звернутися до позивача із вимогою щодо надання рахунків на оплату задля належного виконання зобов`язання. Ухиляючись від виконання господарського зобов`язання, Фермерське господарство "Кубань" безстроково відтерміновує оплату за користування орендованим майном та неправомірно позбавляє позивача плати.

Заперечення представника відповідача, з огляду на наведене, не можуть бути прийняті судом, оскільки є маніпулятивними та направлені на уникнення відповідальності, що суперечить чесній діловій практиці та принципу добросовісності, який передбачає сумлінну, чесну і послідовну поведінку сторін під час реалізації своїх суб`єктивних прав, та виконанні суб`єктивних обов`язків.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.09.2019 у справі № 910/14566/18).

Враховуючи вказані обставини, беручи до уваги підписання уповноваженими особами сторін Акту звірки взаємних розрахунків, а також наявний в матеріалах справи Гарантійний лист ФГ "Кубань", які підтверджують наявність заборгованості відповідача саме у тій сумі, щодо якої виник спір, враховуючи, що Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 441 підписано відповідачем ще 22 жовтня 2018 року, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів остаточної оплати суборенди сільськогосподарської техніки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" в частині стягнення з Фермерського господарства "Кубань" основного боргу за Договором № 180830-Д-ФГК-кз суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 30.08.2018 в розмірі 211 804,60 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами частини другої статті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 ГК України).

Відповідно також до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 231 ГК України також передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Також згідно частини другої статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктами 8.1., 8.3. Договору № 180830-Д-ФГК-кз суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 30.08.2018 сторони погодили, що у разі порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором і чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі прострочення сплати орендних платежів Суборендар сплачує Суборендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення.

Враховуючи неналежне виконання Фермерським господарством "Кубань" грошових зобов`язань, господарський суд доходить висновку про правомірність позовних вимог в частині застосування штрафних санкцій.

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

До матеріалів справи позивачем надано детальний розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат по зобов`язанню з урахуванням здійснених ФГ "Кубань" проплат. Разом з тим, ознайомившись із наданими до матеріалів справи розрахунками суд встановив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" неправильно встановлено періоди відповідних нарахувань та включено дні фактичної сплати суми заборгованості в період часу, за який здійснюється стягнення пені та процентів річних, внаслідок чого такі нарахування завищені.

Водночас, у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши самостійний розрахунок пені та 3% річних, суд зазначає, що арифметично правильними є такі нарахування: 56 453,31 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором, 7 322,68 грн. - три проценти річних та 17 576,16 грн. - інфляційні втрати. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" в цій частині підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Фермерського господарства "Кубань" пені в розмірі 169,53 грн. та 3% річних 17,99 грн. суд відмовляє, у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір покладається на Фермерське господарство "Кубань" пропорційно до суми задоволених позовних вимог та підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 4 397,35 грн.

Витрати Фермерського господарства "Кубань" на професійну правничу допомогу, відповідно приписів частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, залишається за відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що на виконання пункту 9 частини третьої статті 162 та пункту 8 частини третьої статті 165 Господарського процесуального кодексу України в позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає 10 000,00 грн.

До закінчення судових дебатів представником позивача подано заяву (вх. № 27045) про надання доказів на підтвердження розміру понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підставі наведеного, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу позивача будуть розглянуті та розподілені судом в порядку частини першої статті 221 Господарського процесуального кодексу України, за умови надання Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями 1, 13, 18, 73-80, 86, 123, 126, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Кубань" (місцезнаходження: 64713, Харківська область, Барвінківський район, селище Іванівка (Іванівська Друга с/рада), вулиця Хачатурова, будинок 10, квартира 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Донець" (місцезнаходження: 64282, Харківська область, Балаклійський район, село Петрівське, вулиця Шкільна, будинок 1; ) суму основного боргу за Договором № 180830-Д-ФГК-кз суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) від 30.08.2018 в розмірі 211 804,60 грн., пеню в розмірі 56 453,31 грн., 3% річних в розмірі 7 322,68 грн., інфляційні втрати в розмірі 17 576,16 грн. та судовий збір в розмірі 4 397,35 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Фермерського господарства "Кубань" пені в розмірі 169,53 грн. та 3% річних 17,99 грн. - в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "27" грудня 2019 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/3064/19