ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р. Справа № 922/3478/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Джерелій В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "Євромікс" з іноземними інвестиціями, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета Рітейл", м. Харків
про стягнення 112615,22 грн
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - Білоголовська Л.А. (ордер серії ХВ № від 09.12.2019).

ВСТАНОВИВ:

Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю "Євромікс" з іноземними інвестиціями, м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета Рітейл" (далі за текстом - відповідач) суму боргу в розмірі 112615,22 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на невиконання відповідачем умов договору поставки № 6482/КН від 08.08.2019 щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 25.11.2019.

Протокольними ухвалами від 25.11.2019 та від 09.12.2019 розгляд справи відкладався.

В процесі розгляду справи відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. № 30430 від 16.12.2019), в якому просить суд:

1) поновити пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву;

2) позов задовольнити частково;

3) відстрочити виконання рішення на 5 місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування своїх вимог відповідач, зокрема, зазначає про існування між сторонами усної домовленості щодо зміни строку оплати до 90 календарних днів. Крім того, відповідач зазначає про те, що після відкриття провадження у справі він сплатив на рахунок позивача грошові кошти за поставлений товар в сумі 4804,24 грн. що підтверджується копією банківської виписки.

Також відповідач вказує на те, що він перебуває в скрутному фінансовому становищі, що стало наслідком об`єктивних, незалежним від відповідача причин. Одноразове стягнення з відповідача усієї суми боргу ще більше ускладнить його фінансовий стан, і, як наслідок, призведе до неможливості здійснювати поточні платежі - порушення строків виплат зарплати працівникам та сплати податків. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення.

Позивач не скористався своїм правом щодо подання відповіді на відзив в порядку та строки, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2019.

На судове засідання 23.12.2019 прибув представник відповідача яка просить суд позов задовольнити частково, а саме, з урахуванням часткових оплат; та надати відповідачу відстрочку у виконанні рішення терміном на 5 місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Позивач на судове засідання свого представника не направив, однак надав суду клопотання (вх. № 30690 від 17.12.2019) про розгляд справи за відсутності його представника.

Оскільки неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 08.08.2019 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки № 6482/КН (далі за текстом - договір; а. с. 15-19), за умовами якого (п. п. 1.1-1.2) постачальник зобов`язується на протязі дії дійсного договору, поставляти та передавати у власність покупцеві товари, згідно товарних (видаткових) накладних, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах даного договору. Ціна, артикул та інші відомості вказуються в товарних (видаткових) накладних, які є невід`ємними частинами договору

Згідно з п. п. 2.1, 2.4 поставка товару здійснюється окремими партіями, асортимент, ціна, комплектність і якість товару, в яких погоджується сторонами шляхом оформлення заявок на поставку товару, що оформлюються й передаються постачальникові по поштовому, телефонному, факсимільному, електронному зв`язку або нарочним способом. Замовлення (заявка) може корегуватися постачальником, виходячи з наявності товару на складі. Остаточно асортимент і кількість товару узгоджуються у видатковій накладній. Датою поставки товару вважається дата приймання товару покупцем, зазначена у видатковій накладній. Одночасно з поставкою право власності на товар, а також усі ризики, пов`язані з товаром переходять до покупця в момент передачі товару постачальником покупцю.

Відповідно до п. 4.4. договору, товар оплачується покупцем по погодженій сторонами ціні, зазначеній в товарній накладній, включаючи ПДВ, за винятком товарів (операцій), що звільняються від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства України.

Згідно з п. 4.6, 4.7.1. договору, кожна партія товару, що поставляється відповідно до цього договору, оплачується покупцем незалежно від виставленого постачальником рахунку, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Датою повної оплати партії товару за даним договором вважається дата надходження коштів на поточний рахунок постачальника за партію товару. Кожна партія товару оплачується на поточний рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів після поставки партії товару.

Відповідно до п. 4.7.3 договору, покупець при оплаті за поставлений товар зобов`язаний вказувати призначенні платежу, номер договору, номер накладної та торгову марку, за яку сплачену товар, в іншому випадку сума оплати розноситься на розсуд постачальника.

За умовами п. п. 9.1-9.2 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020. Якщо до закінчення цього терміну сторони не заявлять про відмову про продовження терміну дії цього договору, він автоматично пролонгується на наступний рік.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу обумовлений договором товар за наступними видатковими накладними: № PH KH_WCF-0004074 від 06.09.2019, № PH KH_PLD-0006877 від 06.09.2019, № PH KH_LOR-0013838 від 09.08.2019, № PH KH_COL-0008407 від 09.08.2019, № PH KH_REB-0009444 від 09.08.2019, № PH KH_UNH-0018812 від 09.08.2019, № PH KH_BDF-0010322 від 09.08.2019, № PH KH_SCA-0016025 від 09.08.2019, № PH KH_RBC-0003700 від 09.08.2019, № PH KH_HEN-0012698 від 23.08.2019, № PH KH_PLD-0007042 від 19.09.2019, № PH KH_WCF-0004226 від 19.09.2019, № PH KH_PLD-0007212 від 25.09.2019, № PH KH_WCF-0004318 від 25.09.2019 (а. с. 21-40) на загальну суму 112615,22 грн.

В подальшому, як зазначає позивач, відповідач за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 22 від 26.09.2019 (а. с. 41-46) з вимогою про сплату існуючої заборгованості, однак, остання залишена відповідачем без розгляду.

Обставини щодо стягнення зазначеного боргу в судовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідач після порушення провадження у даній справі сплатив на користь позивача 4804,24 грн. заборгованості за товар, поставлений з трьома з вищевказаних накладних, в т.ч. 515,82 грн. за накладною № PH KH_HEN-0012698 від 23.08.2019; 654,48 грн. за накладною № PH KH_UNH-0018812 від 09.08.2019; та 3633,94 грн. за накладною № PH KH_BDF-0010322 від 09.08.2019. Зазначені обставини підтверджуються наданою відповідачем випискою з банківського рахунку в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01.11.2019 по 09.12.2019.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за поставлений товар у сумі 112615,22 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовується. Строк виконання відповідачем зобов`язань з її оплати визначено умовами договору та є таким, що настав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення зазначеного боргу з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню.

При цьому, в частині позову про стягнення 4804,24 грн. боргу провадження у справі підлягає закриттю на підстав п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки, борг в зазначеній сумі відповідачем сплачено після відкриття провадження у даній справі, що підтверджується наданою відповідачем випискою з банківського рахунку в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01.11.2019 по 09.12.2019 (а. с. 108).

Щодо клопотання відповідача про надання йому відстрочки при виконанні рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В пункті 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", зокрема, зазначено, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Крім того, розглядаючи питання про відстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

При цьому, в силу положень ст. ст. 73-74 ГПК України, доведення наявності відповідних обставин покладається на сторону, яка наполягає на їх існуванні, а ці обставини повинні бути доведені належними та допустимими доказами.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем будь-якими доказами не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки у виконанні рішення, в т.ч. доказів неможливості виконання судового рішення в даний час з об`єктивних причин, доказів наявності такої можливості у випадку надання відстрочки, тощо.

Саме лише посилання відповідача на наявність усної домовленості з позивачем про відстрочку у сплаті боргу, можливі негативні наслідки для підприємства відповідача (порушення строків виплат зарплати працівникам та сплати податків) у випадку одноразового стягнення боргу за судовим рішенням, без надання відповідних доказів зазначених обставин є недостатнім для надання відстрочки у виконанні рішення.

Крім того, відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є обставиною, яка звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

При цьому, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у випадку надання йому відстрочки, він дійсно буде спроможний виконати судове рішення у даній справі.

За таких обставин, клопотання відповідача про надання відстрочки у виконанні рішення не підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета Рітейл" (адреса: 61017, м. Харків, вул. Лозівська, буд. 5; ) на користь Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "Євромікс" з іноземними інвестиціями (адреса: 01001, м. Київ, пров. Музейний, буд. 8; ):

107810,98 грн. заборгованості за отриманий товар;

1921,00 грн. судового збору.

В частині позову про стягнення 4804,24 грн. заборгованості за отриманий товар провадження у справі закрити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "26" грудня 2019 р.

Суддя О.І. Байбак