ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

19 грудня 2019 року м.Харків Справа № 913/506/19
Провадження №15/913/506/19
про визнання недійсним та скасування рішення комісії та скасування оперативно-господарської санкції
Суддя Смола С.В.
Секретар судового засідання Бережна Л.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Красноріченське» (далі ТОВ «Красноріченське») 16.09.2019 звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі ТОВ «ЛЕО») про: визнання недійсним та скасування рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40; скасування оперативно-господарської санкції з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 427 064 грн 18 коп., застосовану до ТОВ «Красноріченське» рішенням комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.12.2019 позов ТОВ «Красноріченське» до ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» задоволено повністю: визнано недійсним рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40; скасувано оперативно-господарську санкцію з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 427 064 грн 18 коп., застосовану до ТОВ «Красноріченське» рішенням комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», кв.Гайового, б.35А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноріченське», вул.Шевченка, буд.36, смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, 92913, ідентифікаційний код 32974043, судовий збір у сумі 1 921 грн 00 коп.

У судовому засіданні 09.12.2019 представником позивача до закінчення судових дебатів зроблено усну заяву про те, що позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази понесення судових витрат у справі.

09.12.2019 ТОВ «Красноріченське» до канцелярії суду також подана письмова заява б/н, у якій позивач просить покласти судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на відповідача та повідомив, що докази понесених судових витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

У рішенні від 09.12.2019 питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом не розв`язувалось.

12.12.2019 ТОВ «Красноріченське» до суду надані докази понесених судових витрат у сумі 16 938 грн 50 коп., з яких 1 921 грн 00 коп. витрати на оплату судового збору, 5 017 грн 50 коп. гонорар за підготовку та подання до суду позовної заяви, 10 000 грн 00 коп. гонорар за участь у судовому розгляді справи в суді першої інстанції.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2019 призначене судове засідання для вирішення питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу на 19.12.2019.

У судове засідання 19.12.2019 сторони не прибули, хоча про дату, час та місце вирішення питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу були повідомлені належним чином.

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд бере до уваги, що питання щодо сплаченого позивачем судового збору у сумі 1 921 грн 00 коп. уже було вирішено судовим рішенням від 09.12.2019.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

До заяви про усунення недоліків від 30.09.2019 ТОВ «Красноріченське» був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого позивачем, понесені судові витрати - 1 921 грн 00 коп. (сплачений судовий збір) та витрати, що будуть понесені протягом розгляду справи - 15 017 грн 50 коп. До попереднього (орієнтовного) розрахунок додані, зокрема, договір від 12.08.2019 про надання правової допомоги №12/08 та акт наданих послуг від 30.08.2019 на суму 5 017 грн 50 коп.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку із зверненням позивача із позовом до відповідача, ТОВ «Красноріченське» звернулося до адвоката з метою надання останнім правової допомоги, в т.ч. пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів у даній справі.

Як уже зазначалось, до заяви про усунення недоліків від 30.09.2019 ТОВ «Красноріченське» були додані попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у сумі 16 938 грн 50 коп. (у т.ч. судовий збір у сумі 1 921 грн 00 коп., витрати на підготовку та подання позовної заяви до суду в сумі 5 017 грн 50 коп., витрати на участь у судовому розгляді справи в суді першої інстанції в сумі 10 000 грн 00 коп.), договір від 12.08.2019 про надання правової допомоги №12/08 та акт наданих послуг від 30.08.2019 на суму 5 017 грн 50 коп.

Відповідно до умов договору від 12.08.2019 №12/08, який укладений між ТОВ «Красноріченське» (клієнт) та адвокатом Яковлевою Катериною Валеріївною (адвокат), за цим договором, укладеним у відповідності до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правову допомогу у відносинах з ТОВ «ЛЕО», зокрема, але не виключно, під час вирішення спору клієнта з вказаною юридичною особою у судовому порядку в Господарському суді Луганської області, в Східному апеляційному господарському суді, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду за надання правової допомоги.

Згідно з актом наданих послуг від 30.08.2019 розмір гонорару, який підлягає сплаті позивачем адвокату Яковлевій К.В. за підготовку та подання позовної заяви до суду становить 5 017 грн 50 коп.

У п.2 акту від 30.08.2019 клієнт підтверджує, що адвокатом надані послуги належним чином та в повному обсязі; клієнт не має будь-яких претензій до адвоката в частині надання послуг та їх вартості, вказаних у цьому акті.

Суд враховує, що заява про усунення недоліків була направлена на адресу відповідача разом з доданими до неї документами, зокрема, актом наданих послуг від 30.08.2019 на суму 5 017 грн 50 коп.

12.12.2019, тобто в межах 5-денного строку, встановленого ч.8 ст.129 ГПК України, позивач подав до суду разом із супровідним листом від 10.12.2019 наступні докази: копію акта наданих послуг від 30.08.2019 на суму 5 017 грн 50 коп., копію акта наданих послуг від 10.12.2019 на суму 10 000 грн 00 коп., копію видаткового касового ордеру від 10.12.2019 на суму 15 017 грн 50 коп.

Доказів направлення/вручення зазначеного листа, а отже і доданих до нього письмових доказів, відповідачеві ТОВ «Красноріченське» до суду не надало.

Згідно зі ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 9 ст.80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З огляду на неподання позивачем доказів направлення/вручення відповідачеві акта наданих послуг від 10.12.2019 на суму 10 000 грн 00 коп. та видаткового касового ордеру від 10.12.2019 на суму 15 017 грн 00 коп., ці докази в силу приписів ч.9 ст.80 ГПК України судом до уваги не приймаються.

Відтак господарський суд виходить із того, що позивачем у належний спосіб доведено лише та обставина, що ним підлягає до сплаті адвокату Яковлевій К.В. у відповідності до акту наданих послуг від 30.08.2019 гонорар у розмірі 5 017 грн 50 коп.

За оцінкою суду такий розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката з підготовки та подання позовної заяви до суду відповідає складності даної справи та виконаній адвокатом роботі; часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціні позову та значенню справи для позивача.

Також судом береться до уваги, що клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлялося.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивача на надання професійної правничої допомоги шляхом стягнення з ТОВ «ЛЕО» на користь ТОВ «Красноріченське» 5 017 грн 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають сплаті позивачем на користь адвоката Яковлевої К.В.

Керуючись ст.ст.129, 221, 232, 233, 236 238, 244 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», кв.Гайового, б.35А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноріченське», вул.Шевченка, буд.36, смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, 92913, ідентифікаційний код 32974043, витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 5 017 грн 50 коп., про що видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

2. Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Красноріченське» (вул.Шевченка, буд.36, смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, 92913, ідентифікаційний код 32974043).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (кв.Гайового, б.35А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937).

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 23.12.2019.

Суддя С. Смола