ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа № 914/479/19

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого судді: Данко Л.С.,

суддів: Мирутенка О.Л.,

Скрипчук О.С.,

секретар судового засідання: Харів М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» б/н від 01.10.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/3738/19 від 17.10.2019),

на рішення Господарського суду Львівської області від 29 серпня 2019 року (повний текст рішення складено 04.09.2019, м. Львів, суддя Бортник О.Ю.)

у справі № 914/479/19

порушеній за позовом

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-гідроенергобуд», м. Городок Львівської області,

до відповідача: Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів,

про стягнення 456050,17 грн, з яких: 418809,89 грн основний борг, 7830,93 грн 3% річних, 29409,35 грн інфляційні втрати (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог б/н від 20.06.2019) та стягнення судових витрат,

за участю представників:

від апелянта/відповідача: Новіков С.Ю. (довіреність № 1-859 від 29.05.2019),

від позивача: не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕК-гідроенергобуд 15.03.2019 за вх. № 499 звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства Укртрансгаз м. Київ, від імені якого діє Філія Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз, м. Львів, 456050,17 грн. заборгованості, 3 % річних та інфляційних. Згодом позивач збільшував та зменшував позовні вимоги шляхом подання місцевому господарському суду відповідних заяв (том І, а. с. 167-169, 218-219, 237-239, том ІІ, а. с. 1-3, 8-9). Станом на день вирішення справи судом першої інстанції позивач, відповідно до його заяви від 19 червня 2019 р., просить стягнути з відповідача 456040,17 грн. (418809,89 грн. заборгованості, 7830,93 грн. трьох процентів річних, 29409,35 грн. інфляційних). Позивач також подав клопотання про стягнення з відповідача 25900 грн. витрат на професійну правничу допомогу (том ІІ, а. с. 228-229).

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе за Договором підряду, зареєстрованим за номером , від 20 серпня 2018 р. зобов`язань в частині розрахунків за виконані на підставі цього Договору будівельні роботи. Позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних та інфляційні за несвоєчасну оплату робіт, виконання яких оформлено актами № 1 від 01.10.2018 р., № 2 від 01.11.2018 р., № 3 від 17.12.2018 р., б/н від 18.02.2019 р. та Актом № 5 від 1605.2019 р. Позивач також просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 418809,89 грн. за виконані роботи, факт виконання яких підтверджується підписаним сторонами 16.05.2019 р. актом № 5.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві просить в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що позивачем порушено строки виконання робіт, встановлені Додатком № 3 до Договору (графік виконання робіт). Крім цього, відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 3.7. Договору, остаточний розрахунок за ним проводиться після повного завершення виконання робіт, визначених у п.1.1. Договору, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків, тобто після підписання сторонами останнього Акту передавання-приймання виконаних робіт (типова форма КБ-3, КБ-2в).

Відповідач заперечує проти нарахування 3 % річних та інфляційних, посилаючись на те, що позивачем не взято до уваги норми статей 253, 254 ЦК України, а також положення пунктів 6.8. та 6.10. Договору. Вказані норми договору, на думку відповідача, надають йому право відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт та не надають позивачу право нараховувати санкції, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Стислий виклад відповідей позивача від 06 червня 2019 р. та від 19 червня 2019 р. на відзив.

Позивач посилається в частині строків оплати робіт на пункт 3.3. Договору підряду та зазначає, що спір у справі стосується стягнення вартості частини виконаних робіт, відповідно до наведеної вище норми договору. Спір у справі не стосується остаточного розрахунку між сторонами договору.

Позивач зазначає, що ним було допущено прострочення виконання зобов`язань за іншими договорами в зв`язку з простроченням виконання зобов`язань кредитором (відповідачем у справі).

Позивач вважає, що норма, закріплена у ч. 2 ст. 625 ЦК України, є імперативною і надає сторонам договору можливість лише визначити інший розмір процентів річних. Вказана правова норма не дозволяє сторонам в договірному порядку відмовитись від її застосування.

Позивач стверджує, що право відповідача, передбачене п. 6.9. Договору підряду, не застосовується автоматично, відповідач мав би повідомити позивача про реалізацію ним такого права, з зазначенням конкретних порушень, допущених позивачем. Вказаного відповідачем зроблено не було.

Стислий виклад додаткових пояснень відповідача від 29.07.2019 р.

Відповідач стверджує, що ним не порушено прав та охоронюваних інтересів відповідача з огляду на приписи п. 3.5. Договору.

Стислий виклад заперечень позивача від 30 липня 2019 р. на додаткові пояснення відповідача з доказами наявності заборгованості.

Позивач заперечує прострочення виконання ним зобов`язань за договорами № від 16 серпня 2018 р. та № від 27 лютого 2018 р., стверджує, що порушення строків виконання цих договорів мало місце з вини відповідача та описує докази на обгрунтування такої своєї позиції.

За наслідками розгляду даної справи по суті місцевий господарський суд 29.08.2019 р. по справі № 914/479/19 постановив рішення, яким вирішив позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК-гідроенергобуд до Акціонерного товариства Укртрансгаз м. Київ, від імені якого діє Філія Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз, м. Львів, задоволити частково. Стягнути з Акціонерного товариства Укртрансгаз м. Київ, від імені якого діє Філія Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК-гідроенергобуд 418809,89 грн. основного боргу, 7830,93 грн. 3% річних, 27021,06 грн. інфляційних, 6804,93 грн. судового збору та 14921,45 грн. витрат на професійну правничу допомогу У задоволенні решти позовних вимог відмовити ( пункти 1, 2 резолютивної частини судового рішення)(том ІІ, а. с. 232-233, 234-243).

Не погодившись із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Укртрансгаз м. Київ, за вх. № 01-05/3738/19, 01-05/3743/19 від 17.10.2019 звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, прийняти апеляційну скаргу АТ Укртрансгаз до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі № 914/479/19, скасувати рішення господарського суду Львівської області від 29.08.2019 у справі № 914/479/19, прийняти нове рішення, відповідно до якого відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ ТЕК-гідроенергобуд у повному обсязі та судові витрати покласти на ТОВ ТЕК-гідроенергобуд (том ІІІ, 6-9).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом при постановленні судового рішення порушено норми матеріального права, оскільки не взято до уваги, що сторони відповідно до умов договору підряду № передбачили, що остаточний розрахунок за цим договором проводиться замовником після повного завершення виконання робіт, визначених п. 1.1. цього Договору, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків, тобто після підписання сторонами останнього акта передавання-приймання виконаних робіт (типова форма КБ-3, КБ-2в); що сторони домовилися у п. 6.8., 6.10 Договору, не застосовувати санкції передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині річних у випадках порушення Замовником строків розрахунків; що відповідно до п. 6.9. Договору у Замовника є право відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт за цим договором у разі наявності простроченого виконання зобов`язань Підрядника за іншими діючими договорами до моменту належного виконання Підрядником таких зобов`язань. Як стверджує апелянт, враховуючи те, що Підрядник допустив прострочення зобов`язань по даному Договору та за договорами № від 16.08.2018, № від 27.02.2018, то в АТ Укртрансгаз, на підставі ст. 538 ЦК України та п. 6.9 Договору виникло право призупинити виконання свого обов`язку в частині розрахунків з Позивачем.

На думку апелянта, місцевий господарський суд, неповно з`ясувавши зазначені обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст.ст. 538, 626-629 ЦК України, ст.ст. 179,184 ГК України.

В частині, що стосується порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, то на думку скаржника, часткове задоволення позовних вимог суперечить принципам справедливого розгляду у контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а оскаржуване рішення винесено з порушенням, зокрема, ст. 2, 42, 73, 86 ГПК України, що слугує підставою для скасування рішення місцевого суду.

ТОВ ТЕК-гідроенергобуд відзиву на апеляційну скаргу не подав (не надіслав), не зважаючи на те, що був належним чином 22.11.19, під розписку, повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи рекомендованою кореспонденцією (штрихкодовий № 797) з повідомленням про вручення (докази в матеріалах справи).

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2019 вказану справу було розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді доповідача) Данко Л.С., суддів Скрипчук О.С. та Мирутенка О.Л.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2019 року клопотання Акціонерного товариства Укртрансгаз про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено Акціонерному товариству Укртрансгаз пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2019 у справі № 914/479/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.11. 2019 року призначено справу № 914/479/19 до розгляду у судовому засіданні на 26.11.2019 р., про що сторони були належним чином повідомлені (докази в матеріалах справи).

У судове засідання, яке відбулося 26.11.2019 р. представник апелянта/відповідача (Новіков Семен Юрійович за довіреністю від 29.05.2019 № 1-859) прибув, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення місцевого суду скасувати в повному обсязі, постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивач: ТОВ ТЕК-гідроенергобуд явку представникка в судове засідання не забезпечив, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на апеляційну скаргу не подав (не надіслав), не зважаючи на те, що був належним чином, повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи рекомендованою кореспонденцією (докази в матеріалах справи), витяг з ЄДРЮО, ФОП та ГФ - в матеріалах справи.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 26.11.2019 р. у справі № 914/479/19, з метою повного та всебічного дослідження матеріалів справи, дотримання принципу змагальності та рівності сторін, розгляд справи відклав на 7 грудня 2019 на 12 год. 00 хв., про що сторони були належним чином повідомлені.

У судове засідання, яке відбулося 17.12.2019 р. представник апелянта прибув, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення місцевого суду скасувати в повному обсязі, постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Позивач, повторно, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на апеляційну скаргу не подав (не надіслав), не зважаючи на те, що був належним чином, повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи (докази в матеріалах справи). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та ГФ, витяг вчинено станом на дату розгляду справи, юридичною адресою позивача () визначено: 81500, Львівська область, м. Городок, майдан Гайдамаків, буд. 14.

Судова колегія, з урахуванням наведених вище обставин, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду даної справи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстави визначені у частині 2 ст. 202 ГПК України, які слугують підставою для відкладення розгляду справи, у нашому випадку, відсутні, так як представник апелянта був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Участь уповноважених представників апелянта та позивача у судових засіданнях Західного апеляційного господарського суду ухвалами суду від 14.11.2019 р. та від 26.11.2019 р. у даній справі обов`язковою не визнавалась (том ІІІ, а. с. 22, 28-29).

Отже, судом розглядається справа за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, заслухавши пояснення представника, який прибув у судове засідання, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2019 року справі № 914/479/19 - залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Суд встановив та з матеріалів даної справи вбачається, що між сторонами у справі 20 серпня 2018 р. укладено Договір підряду, зареєстрований у позивача за № (том І. а. с. 16-21) з додатками №№ 1 - Договірна ціна (оформляється Підрядником), 2 - Кошторисна документація (оформляється Підрядником) та 3 - Графік виконання робіт.

У цьому Договорі, в пунктах 1.1., 2.1., 3.1., 3.3., 3.4., 3.5., 3.7., 6.8., 6.9., 6.10., 11.1., сторони погодили такі умови.

Позивач зобов`язувався за завданням відповідача, яке зазначене у складі тендерної документації Технічні вимоги і якісні характеристики, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, за результатами проведення процедури закупівлі № Г1А-2018-06-21-000910-с, на свій ризик власними та залученими силами і засобами, обладнанням, матеріалами і механізмами виконати у встановлений строк (Додаток №3 до цього Договору), а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, прийняти і оплатити наступні роботи: Ремонт допоміжних будівель Бібрського ЛВУМГ (Завершальні будівельні роботи), код ЄЗС ДК 021-2015: 45400000-1).

Строки виконання робіт за цим Договором за згодою сторін становили 120 календарних днів від дати оформлення дозволу на початок виконання робіт відповідно до Графіку виконання робіт, що є Додатком № 3 до цього Договору. Дозвіл на початок робіт - відповідно до СОУ 49.5-1:2014 Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт (завдань) на об`єктах ПАТ УКРТРАНСГАЗ.

За виконані роботи, згідно цього Договору, відповідач зобов`язався перерахувати позивачу, у відповідності до Договірної ціни (Додаток №1 до цього Договору), та на підставі підписаних сторонами акту (актів) передавання-приймання виконання робіт 2 196 741,54 грн. (два мільйони сто дев`яносто шість тисяч сімсот сорок одна гривня 54 коп.), в т.ч. ПДВ 366 123,59 грн. (триста шістдесят шість тисяч сто двадцять три гривні 59 коп.).

Сторони погодили, що оплата робіт за цим Договором здійснюється відповідачем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на підставі акту (актів) (типові форми КБ-3, КБ-2в) передавання-приймання виконаних робіт, протягом 30 (тридцяти) календарних днів після підписання акту (актів).

Позивач взяв на себе обов`язок надати відповідачу податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, із зазначенням обов`язкових реквізитів в т.ч. кодів ДКПП, УКТ ЗЕД відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі за текстом - ПКУ), з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені ПКУ.

Своєчасне ненадання позивачем податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого ПКУ, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН в строки, передбачені ПКУ, визначено відкладальною обставиною для настання обов`язку відповідача щодо здійснення оплати послуг за цим Договором, до моменту одержання відповідачем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з ЄРПН про підтвердження факту здійснення такої реєстрації позивачем, та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет дотримання законодавства щодо її заповнення і підписання.

Сторони домовились, що остаточний розрахунок за цим Договором проводиться відповідачем після повного завершення виконання робіт, визначених у п. 1.1. цього Договору, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків, тобто після підписання сторонами останнього Акту передавання-приймання виконаних робіт (типова форма КБ-3, КБ-2в).

Керуючись вимогами ст. 203 ЦК України, сторони домовились, що санкції, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України в частині % річних не застосовуються позивачем у випадках порушення відповідачем строків розрахунків, зазначених у цьому Договорі, за виконані роботи, що є предметом цього договору.

Відповідачу надано право відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт за цим договором у разі наявності простроченого виконання зобов`язань позивача за іншими діючими договорами з відповідачем або за штрафними санкціями, передбаченими цим договором, до моменту належного виконання позивачем таких зобов`язань.

Керуючись ст. 203 ЦК України, сторони домовились, що санкції, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України в частині % річних не застосовуються позивачем у випадках порушення відповідачем строків розрахунків, зазначених в цьому договорі, за виконані роботи, надані послуги та поставлену продукцію, що є предметом цього договору.

Сторони погодили, що цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами діє протягом 130 календарних днів з дати підписання Договору, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Наявними у матеріалах справи актами № 1 від 01.10.2018 р., № 2 від 01.11.2018 р., № 3 від 17.12.2018 р., б/н від 18.02.2019 р. та № 5 від 16.05.2019 р. приймання виконаних будівельних робіт підтверджується виконання позивачем для відповідача та прийняття відповідачем виконаних позивачем на підставі Договору підряду від 20 серпня 2018 р., зареєстрованого у позивача за № , робіт на суму 694460,81 грн., 274753,87 грн., 524097,52 грн., 61857,98 грн. та 418809,89 грн. відповідно.

Наявними у матеріалах справи податковими накладними №№ 1, 4, 12, 13, 5, які складено 01.10.2018 р., 01.11.2018 р., 17.12.2018 р., 18.02.2019 р., 16.05.2018 р. відповідно, підтверджується відсутність обставин, передбачених п. 3.5. Договору, з огляду на вимоги статті 201 ПК України.

Банківськими виписками, наявними у матеріалах справи та платіжними дорученнями підтверджується сплата відповідачем позивачу 29.11.2018 р. 694460,81 грн. в якості оплати робіт згідно акту № 1 від 01.10.2018 р., 17.12.2018 р. 274753,87 грн. в якості оплати робіт згідно акту № 2 від 01.11.2018 р., 27.05.2019 р. 374097,52 грн. та 31.05.2019 р. 150000 грн. в якості оплати робіт згідно акту № 3 від 17.12.2018 р., 15.05.2019 р. 61857,98 грн. в якості оплати робіт згідно акту від 18.02.2019 р.

Місцевим судом встановлено, сторонами не спростовано, що станом на день вирішення справи місцевим судом (29.08.2019), неоплаченими залишились роботи, виконані позивачем на підставі Договору підряду від 20 серпня 2018 р., зареєстрованого у позивача за №, та прийняті відповідачем по акту приймання виконаних будівельних робіт № 5 від 16.05.2019 р.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується факт виконання та прийняття сторонами робіт по акту № 5 від 16.05.2019 р. на підставі згаданого Договору. Про Договір підряду № від 20 серпня 2018 р. зазначено й у акті № 5.

Як вказано у мотивувальній частині судового рішення Адвокати сторін у судових засіданнях підтверджували факт виконання та прийняття сторонами робіт по акту № 5 від 16.05.2019 р. на підставі згаданого Договору. Про Договір підряду № від 20 серпня 2018 р. зазначено й у акті № 5.

У матеріалах справи відсутні та апелянтом/відповідачем суду не подані докази того, що він оплатив роботи, прийняті по акту № 5 від 16 травня 2019 р.

Наведене свідчить про порушення відповідачем права позивача на оплату виконаних ним для відповідача робіт у строки, встановлені пунктом 3.3. договору підряду.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що станом на день вирішення справи місцевим судом (місцевий суд ухвалював судове рішення у даній справі - 29.08.2019) минуло 30 календарних днів після підписання акту № 5 від 16 травня 2019 р., відтак 418809,89 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Переліченими вище доказами, а саме: актами приймання виконаних будівельних робіт, податковими накладними, банківськими виписками та платіжними дорученнями підтверджується порушення відповідачем, встановлених пунктом 3.3. Договору підряду, строків оплати робіт на підставі актів передавання-приймання виконаних робіт № 1 від 01.20.2018 р., № 2 від 01.11.2018 р., № 3 від 17.12.2018 р., б/н від 18.02.2019 р.

Як вбачається з матеріалів даної справи, Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України - 7830,93 грн. трьох процентів річних та 29409,35 грн. інфляційних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати виконаних робіт за переліченими вище актами приймання виконаних будівельних робіт. При цьому позивач стверджував перед судом, що по акту № 1 прострочення виконання грошових зобов`язань складає 28 днів, по акту № 2 14 днів, по акту № 3 130 днів та по акту б/н від 18.02.2019 р. 55 днів.

Колегія суддів перевіривши здійснений місцевим судом перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних, погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги в частині 3 % річних підлягають задоволенню повністю, а в частині інфляційних частково, на суму 27021,06 грн. В решті частини суми інфляційних позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем допущено арифметичні помилки при їх обчисленні, а також прострочення оплати виконаних за актом № 2 від 01.11.2018 р. робіт становило 14 календарних дів, що є меншим за половину місяця. При цьому суд виходить з того, що індекс інфляції встановлюється та інфляційні розраховуються за місяць. Крім цього, відповідно до листа Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 р. для розрахунку інфляційних за місяць необхідним є існування суми заборгованості у календарному місяці 15 і більше днів.

Що стосується посилань відповідача на норми пунктів 3.7., 6.8., 6.9. та 6.10. договору підряду, як на підставу своїх доводів про необхідність відмови у задоволенні позову, то суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Спір у справі стосується оплати робіт за Договором на підставі акту (актів) (типові форми КБ-3, КБ-2в) передавання-приймання виконаних робіт, передбачених п. 3.3. Договору, а не передбаченого п. 3.7. Договору остаточного розрахунку, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків. Про вказане свідчить нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних по ряду актів приймання виконаних робіт, а не по останньому акту.

Норма частини 2 статті 625 ЦК України носить імперативний характер. Цією правовою нормою передбачено можливість сторін у договорі лише змінювати розмір процентів річних. Право сторін у договорі забороняти та не застосовувати норми закону, встановленої ч. 2 ст. 625 ЦК України, цією правовою нормою сторонам договору не надано.

Умови Договору, закріплені у пунктах 6.8. та 6.10. Договору, порушують права позивача (підрядника за договором) та не забезпечують дотримання справедливого балансу між правами та охоронюваними законом інтересами сторін договору. Обов`язок з виконання грошових зобов`язань за цим договором лежить лише на відповідачеві (замовник за договором), який зобов`язувався оплати виконані за Договором та прийняті роботи. Завдяки наведеним умовам договору, відповідач всупереч вимогам закону (ст. 614, ч. 2 ст. 625 ЦК України) звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Тоді як згідно з ч. 3 ст. 614 ЦК України, правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним. Стаття 625 ЦК України стосується відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Посилання апелянта на наявність обставин, передбачених п. 6.9. Договору, не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 08.07.2019 р. про надання суду доказів наявності заборгованості позивача перед відповідачем за договорами, вказаними в Довідці, долученій до відзиву на позовну заяву (договори, накладні, тощо) (том ІІ, а. с. 8-9), відповідачем було подано місцевому суду: Договір на надання послуг від 27.02.2018 р. з додатками, зареєстрований за номером та Договір підряду № від 16 серпня 2018 р. з додатками та з доказами, які стосуються виконання цих договорів (том ІІ, а.с. 19-32).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 210 ГПК України, суд не може покласти в основу ухваленого судового рішення решта договорів, зазначених відповідачем /апелянтом/ у Довідці, долученій до відзиву, в якості підстави застосування положень пункту 6.9. Договору, оскільки судом під час розгляду справи ці Договори безпосередньо не досліджувались.

Що стосується двох згаданих вище договорів, то відповідно до п. 6.9. Договору, відповідач мав право відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт за цим договором у разі наявності простроченого виконання зобов`язань позивача за іншими діючими договорами з відповідачем або за штрафними санкціями, передбаченими цим договором, до моменту належного виконання позивачем таких зобов`язань.

Відповідно до пункту 9.1. Договору на надання послуг від 27.02.2018 р., зареєстрований за номером , строк дії цього договору до 31.10.2018 р. Позивач за цим договором був виконавцем робіт. Відповідно до п. 11.1. Договору підряду № від 16 серпня 2018 р., цей договір діяв 160 календарних днів з дати його підписання. Позивач за цим договором був виконавцем робіт. У матеріалах справи відсутні посилання відповідача на докази, які б підтверджували, ту обставину, що на момент настання строку оплати виконаних позивачем робіт, дія згаданих двох договорів була продовжена і вони були діючими.

Крім цього, п. 6.9. Договору підряду від 20 серпня 2018 р., в частині встановлення сторонами строку виконання відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт, суперечить приписам ч. 1 ст. 530 ЦК України та ч. 7 ст. 193 ГК України. Згідно з цими правовими нормами, строк виконання зобов`язання може бути визначений не будь-якою подією, а лише подією, яка неминуче має настати. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У пункті 6.9. Договору сторонами визначено строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт моментом належного виконання позивачем своїх зобов`язань за іншими діючими договорами. Однак, така подія, з огляду на можливість визнання цих договорів недійсними, у встановленому законом порядку, та на можливість припинення зобов`язань позивача з виконання робіт за договорами переданням відступного, заміни боржника у зобов`язанні, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю його виконання, ліквідацією юридичної особи тощо (статті 599, 604, 605, 607, 609 тощо ЦК України), не є подією, яка неминуче має настати.

За наведених обстави, враховуючи приписи ст. 530 ЦК України та ч. 7 ст. 193 ГК України, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого суду про те, що суд не може відмовити у задоволенні позову з підстав, передбачених п. 6.9. Договору підряду від 20 серпня 2018 р.

При вирішенні спору у справі, крім наведених вище правових норм, суд застосував норми права, закріплені у ст. ст. 526, 530, 610, 625, 629, 837, 854 ЦК України та ст. ст. 193, 318 ГК України.

Відповідно до цих правових норм зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, при розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд для пропорційного розподілу, виходить із витрат, вказаних у попередньому (орієнтовному) розрахунку. Суд застосовує приписи ч. 6 ст. 129 ГПК України, та відмовляє позивачу у відшкодуванні судових витрат в частині, яка істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Позивач не довів, що він не міг передбачити в попередньому (орієнтовному) розрахунку, в якому визначив лише 15000 грн. очікуваних витрат на гонорар адвоката, витрати на явку у судові засідання, можливість збільшення та зменшення позовних вимог, необхідність підготовки відповіді на відзив (при чому відповіді на відзив від 10.06.2019 р. та від 20.06.2019 р. є тотожними за своїм змістом ).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 29 серпня 2019 року у справі № 914/479/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на апелянта.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Матеріали справи повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 21.12.2019 року.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя О.Л.Мирутенко

Суддя О.С.Скрипчук