ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

23.12.19 р. Справа № 917/1950/19

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Промавтоматика", м. Павлівський, 10, кім. 608, м. Харків, 61003; адреса для листування: а/с 892, м. Харків, 61001

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36014

про стягнення 27 249,60 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Без виклику учасників справи

Обставини справи: 08.11.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Промавтоматика" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" про стягнення 27 249,60 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі № 917/1950/19 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.11.2019 р. відповідач надав суду відзив на позов вх. № 12/16-008810 (вх. № 13120), відповідно до якого останній повідомляє суд про сплату у повному обсязі на рахунок позивача всієї суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи, та просить суд закрити провадження у даній справі. До відзиву на позовну заяву додане платіжне доручення на підтвердження сплати заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі підлягає закриттю в порядку п. 2 ст. 231 ГПК України (господарський суд закриває провадження у справі, якщо між сторонами відсутній предмет спору).

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (п. 3 ст. 231 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі, зокрема, по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. та витрати на правову допомогу 6 000,00 грн..

Враховуючи те, що провадження у справі закрито з огляду на сплату відповідачем суми заборгованості після пред`явлення позову та приписи ст. 130 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.09.2009 року № 23- рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (про надання правової допомоги): п. 3.2. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. При цьому у передбачених законом випадках, зокрема для захисту прав і свобод дітей, неповнолітніх батьків та для захисту від обвинувачення, відповідні державні органи, їх посадові та службові особи під час здійснення своїх повноважень зобов`язані забезпечити надання зазначеним особам необхідної правової допомоги.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

В обґрунтування фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію Договору про надання правової допомоги, копію платіжного доручення про оплату правової допомоги у розмірі 6000,00 гривень, копію Акту прийому-передачі фактично наданої правової допомоги (правових послуг) до Договору про надання правової допомоги, з конкретним переліком та обсягом наданих послуг, копію виписки по банківському рахунку АО «Адвокатське агентство «СТАТУС».

10.12.2019 р. до Господарського суду Полтавської області від відповідача надійшла заява № 12/16-009170 (вх. № 13632) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування даної заяви відповідач посилається, зокрема, на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є не співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар - є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80). від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36) від 23.01.2014 року у справі Еast/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

На підставі аналізу обсягу необхідних та фактичних зусиль для вирішення спору сторін у даній справі, виходячи з вимог розумності та справедливості, врахувавши обставини справи, якість підготовки позовних матеріалів, ціну позову, тривалість розгляду справи, мотиви прийняття даної ухвали та приписи ст. 33 Правил адвокатської етики суд дійшов висновку, що витрати позивача на оплату послуг з професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. по даній справі є неспіврозмірними об`єму отриманих юридичних послуг та підлягають відшкодуванню останньому за рахунок відповідача в сумі 3000,00 грн..

Керуючись ст. ст. 46, 130, 231 (п. 2), 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» (вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Промавтоматика» (м. Павлівський, 10, кім. 608, м. Харків, 61003, ) судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1 921,00 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3000 грн.

3. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання ( ст.ст. 235, 255 ГПК України). Згідно з ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 23.12.2019 р.

Суддя О.М.Тимощенко