УХВАЛА

м. Київ

05.12.2019Справа №910/6636/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська Страхова Група"

до Приватного акціонерного товариства "Фірма Київздравреконструкція"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про відшкодування шкоди 263 501,10 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "Фірма Київздравреконстукція" про відшкодування шкоди в розмірі 263 501,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП, що сталося у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та пошкодження транспортного засобу "Сканія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , (що застрахований у відповідача). За твердженням позивача, вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, який керував транспортним засобом "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП матеріальних збитків завдано всім транспортним засобам даної пригоди. ПрАТ СК "Юнівес" на підставі полісу обо`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1271148, оформленого ПрАТ "Фірма КЗР" (власника транспортного засобу "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), та мирової угоди на рахунок позивача було сплачено 90 000,00 грн. оскільки шкода була частково відшкодована, то з ПрАТ "Фірма КЗР", як володільця джерела підвищеної небезпеки, підлягає стягненню 263 501,10 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Підготовче засідання призначено на 19.06.2018.

02.07.2018 відповідачем та третьою особою подано відзиви на позовну заяву, відповідно до якого відповідач та третя особа просили суд зупинити провадження у справі №910/6636/18 до вирішення відносно ОСОБА_2 за скоєння правопорушення за ст. 124 КУпАП, яке розглядається в Печерському районному суді м. Києва (справа №3757/36537/17-п).

У відзиві третя особа та в заяві Відповідач зазначили, що в скоєні даного ДТП було визнано винними водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та складено протокол про адміністративне правопорушення за №116161 серія БД на ОСОБА_2 , за порушення п.п. 13.1, 2.3б ПДР України за ст. 124 КУпАП та адміністративний протокол за №116162 серія БД на водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП п.п. 10.1, 10.3, 2.3б, ПДР України. 27.06.2017 була зведена адміністративна справа №757/36537/17-п за ст. 124 КУпАП, а відносно ОСОБА_1 адміністративна справа №757/36539/17-п за ст. 124 КУпАП. 03.08.2017 Печерським районним судом м. Києва була винесена постанова відносно ОСОБА_1 , якою його визнано винуватим за ст. 124 КУпАП. Розгляд справи №757/36537/17-п відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ОСОБА_1 було призупинено. Наданий час адміністративна справа відносно ОСОБА_2 розглянута Печерським районним судом м. Києва. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2018 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 757/3637/17-п відносно ОСОБА_2 провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розгляд справи відкладався.

18.09.2018 відповідачем подані пояснення на позовну заяву.

05.10.2018 відповідачем подана заява про приєднання до матеріалів справи висновку експерта.

16.10.2018 третьою особою подані додаткові пояснення, до якої додана нотаріальна посвідчена копія трудової книжки ОСОБА_1.

У задоволенні заяви про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, поданої до суду 30.10.2018, суд відмовив.

Ухвалою суду від 13.11.2018 призначено у справі №910/6636/18 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6; код ЄДПРОУ 02883096). На вирішення судового експерта поставлено наступні питання: який реальний розмірі матеріального збитку завдано транспортному засобу "Сканія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП 16.07.2017?, яка вартість відновлювального ременту без урахування фізичного зносу транспортному засобу "Сканія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП 16.07.2017.

28.03.2019 через відділ діловодства суду до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/6636/18 та висновок експерта від 27.03.2019 №759/19-54.

Ухвалою суду від 01.04.2019 поновлено провадження у справі.

У задоволенні заяви про виклик експерта суд відмовив за необґрунтованістю.

Розгляд справи відкладався.

Ухвалою суду від 25.07.2019 закрито підготовче провадження у справі №910/6636/18. Призначено розгляд справи по суті на 24.09.2019.

24.09.2019 третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 подав через загальний відділ діловодства суду заяву про відвід судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 24.09.2019 визнано відвід судді Борисенко І.І необґрунтованим. Заяву третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи №910/6636/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 01.10.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи №910/6636/18.

Розгляд справи відкладався.

16.10.2019 відповідачем подана заява про закриття провадження у справі, виходячи з того, що належним відповідачем у справі за позовом ПАТ «СК «УСГ» про відшкодування шкоди в сумі 263 501, 10 грн., заподіяної внаслідок ДТП, є фізична особа - ОСОБА_1 , тому позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами, визначеними положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

25.11.2019 позивачем подані письмові пояснення щодо заяви відповідача про закриття провадження у справі.

Судом встановлено наступне.

З довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 14.08.2017 р. №83566 (вих. №19846-/16/41/11-2017), протоколів про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 р. серія БД №116161 та серія БД №116162, - 17.06.2017 р. о 16 год. 35 хв. в м. Києві на Набережному шосе (між мостом Метро та пішохідним мостом в сторону мосту Патона) сталося дорожньо-транспортна пригода (в подальшому за текстом - ДТП) за участю:

1. PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 , власником якого є ПАТ «Фірма КЗР», під керуванням ОСОБА_1 ;

2. TOYOTA д.н. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , під керуванням водія не внесеного до БД;

3. SUZUKI SX-4 д.н. НОМЕР_6 власником якого є ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_5 ;

4. SCANIA G420 д.н. НОМЕР_1 власником якого є ТОВ ВКФ «Віта Авто», під керуванням ОСОБА_2 .

ДТП відбулось внаслідок порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, що завдало матеріальних збитків всім транспортним засобам, учасникам ДТП.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що ним за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 03.05.2017 р. №28-1301- 00159/00002, укладеним з ТОВ ВКФ «Віта Авто», на користь останнього 03.08.2017 р. було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 363 501, 10 грн. у зв`язку з пошкодженням у ДТП транспортного засобу SCANIA G420 д.н. НОМЕР_1 , який є предметом страхування.

У той же час, на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1271148 (оформленого на ПрАТ «Фірма КЗР», як власника транспортного засобу PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 ) та мирової угоди, ПрАТ СК «Юнівес» було сплачено на рахунок Позивача 90 000, 00 грн.

Відтак, оскільки шкода була частково відшкодована, то на думку Позивача з ПрАТ «Фірма КЗР», як з володільця джерела підвищеної небезпеки та власника транспортного засобу PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 підлягає стягненню 263 501, 10 грн.

З матеріалів справи вбачається та підтверджено відповідними письмовими доказами, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи ( ОСОБА_1 ), яка керувала автомобілем «Пежо», д.н.з АА1307ІХ встановлена у судовому порядку, відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва, справа №757/36539/17-п.

У той же час, зі змісту позовної заяви ПрАТ «СК «УСГ» заяви вбачається, що правовою підставою позовних вимог позивачем визначено ст. 1172 ЦК України, відповідно до якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, що викладена в постановах від 28.01.2015 р. у справі № 6-229цс14 та від 21.09.2016 р. у справі №6-933цс16, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому, під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПрАТ «Фірма КЗР» не перебуває, в штаті ПрАТ «Фірма КЗР» не значиться, трудових договорів та/або договорів підряду ПрАТ «Фірма КЗР» з ОСОБА_1 не укладало, про що зокрема свідчить нотаріально засвідчена копія трудової книжки.

З метою додаткового підтвердження вказаних обставин, ПрАТ «Фірма КЗР» 20.11.2019 р. звернулось до Державної податкової служби із запитом про надання інформації щодо утримання ПрАТ «Фірма КЗР» та перерахунку до державного бюджету податку на доходи фізичних осіб з заробітної плати працівника ОСОБА_1

03.12.2019 р. Відповідачем було отримано відповідь Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 26.11.2019 р. №51583/10/26-15-33-08-13 на зазначений запит, відповідно до якої згідно наявних відомостей з інформаційної системи ГУ ДПС у м. Києві відповідно до поданих ПрАТ «Фірма «КЗР» код СДРПОУ: 02127868 податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за період з І кварталу 2013 року по III квартал 2019 року, інформація по фізичній особі з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_4 відсутня.

Отже, 17.06.2017 р. (дата ДТП) ОСОБА_1 , під час участі у ДТП діяв як самостійна фізична особа, в трудових відносинах з Відповідачем у цей час не перебував. Зворотного суду не доведено.

З матеріалів справи вбачається, що під час ДТП належний Відповідачу транспортний засіб PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 перебував у ОСОБА_1 на зберіганні на підставі договору, укладеного між ним та ПрАТ «Фірма КЗР».

Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Зважаючи на те, що фактична передача транспортного засобу PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 ПрАТ «Фірма КЗР» (Поклажодавцем) ОСОБА_1 (Зберігачу) відбулась в червні 2017 p., керуючись положеннями ч. 3 ст. 631 ЦК України, ПрАТ «Фірма КЗР» та ОСОБА_1 23.07.2019 р. уклали договір відповідального зберігання, відповідно до якого погодили та встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме починаючи з червня 2017 року.

Окрім того, судом встановлено, що 05.06.2019 р. між ПрАТ «Фірма КЗР» та ОСОБА_1 укладено договір про відшкодування майнової шкоди, згідно з умовами укладеного договору про відшкодування майнової шкоди. ОСОБА_1 , як володілець джерела підвищеної небезпеки на момент ДТП, зобов`язується відшкодувати третім особам майнову шкоду, завдану під час ДТП, а також майнову шкоду, завдану ПрАТ «Фірма КЗР».

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №116162 від 17.06.2018р., складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останній під час керування транспортним засобом - PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 , мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії КІА №526967 та реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, переданий йому ПрАТ «Фірма КЗР».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є право володіння.

Статтею 398 ЦК України передбачено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб`єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у тому числі має право надати майно іншим суб`єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 134 ГК України).

В п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України).

Тобто, повну матеріальну відповідальність за автомобіль PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 перед третіми особами під час використання цього автомобіля, в тому числі відповідальність за завдання шкоди несе особисто ОСОБА_1 .

Водночас, судом встановлено, що Печерським районним судом міста Києва винесено рішення від 27.08.2019 р. у справі № 757/54519/18-ц, яким встановлено, що у червні 2017 р. між ПрАТ «Фірма КЗР» та ОСОБА_1 було укладено усний договір зберігання, на виконання умов якого останньому було передано на зберігання автомобіль «Пежо Партнер», державний номерний знак НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Проте, 17.06.2017 р. о 16 год. 35 хв. в м. Києві по Набережному шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Пежо Партнер», державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 отримав істотні механічні пошкодження. Згідно з висновком експерта ТОВ «Українські незалежні судові експерти» від 28.09.2018 №000219/01 зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини ОСОБА_1 , що підтверджується також постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2017, у зв`язку з чим ПрАТ «Фірма КЗР» зазнав майнової шкоди у розмірі 141 694, 61 грн.

Вказаним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27.08.2019 р. у справі № 757/54519/18-ц, яке ОСОБА_1 не оспорювалося та набрало законної сили 27.09.2019p., позов ПрАТ «Фірма КЗР» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Фірма КЗР» 42 508, 38 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, за встановлених обставин справи, саме ОСОБА_1 є особою на яку покладено обов`язок відшкодування майнової шкоди, завданої під час ДТП, третім особам, в тому числі й ПрАТ «СК «УСГ», приймаючи до уваги, що:

- між ОСОБА_1 та ПрАТ «Фірма КЗР» 23.07.2019 р. було укладено договір відповідального зберігання, який в силу положень ч. 3 ст. 631 ЦК України поширює свою дію на відносини між сторонами, які виникли до його укладення, а саме починаючи з червня 2017 p.;

- між ОСОБА_1 та ПрАТ «Фірма КЗР» 05.06.2019 р. було укладено договір про відшкодування майнової шкоди, згідно з умовами якого ОСОБА_1 , як володілець джерела підвищеної небезпеки на момент ДТП, зобов`язується відшкодувати третім особам майнову шкоду, завдану під час ДТП, а також майнову шкоду, завдану ПрАТ «Фірма КЗР»;

- під час керування зазначеним автомобілем 17.06.2017 р. завдано майнової шкоди третім особам та ПрАТ «Фірма КЗР»;

- рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27.08.2019 р. у справі № 757/54519/18-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Фірма КЗР» 42 508, 38 грн. у відшкодування майнової шкоди.

З огляду на вищенаведені обставини повну матеріальну відповідальність під час керування автомобіля PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 перед третіми особами, в тому числі відповідальність за завдання шкоди несе особисто ОСОБА_1 .

В той же час, ОСОБА_1 є фізичною особою, що унеможливлює розгляд цього позову в Господарському суді міста Києва за правилами, визначеними ГПК України, оскільки спір, відповідачем у якому є фізична особа, вирішенню в порядку господарського судочинства не підлягає.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи, що належним відповідачем у справі за позовом ПАТ «СК «УСГ» про відшкодування шкоди в сумі 263 501, 10 грн., заподіяної внаслідок ДТП, є фізична особа - ОСОБА_1 , цей позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами, визначеними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, у свою чергу провадження підлягає №910/6636/18 закриттю.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Виходячи з вищевикладеного, у зв`язку з закриттям провадженням у справі, суд повертає позивачу з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 3 952,53 грн.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 130, 231, 234, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №910/6636/18.

Повернути з Державного бюджету України Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) 3 952 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 53 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяІ.І. Борисенко