номер провадження справи 17/134/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.12.2019 Справа № 908/1862/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченко М.В.,

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

розглянувши у судовому засіданні матеріали скарги Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, та матеріали справи № 908/1862/19

за позовом: акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат", 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175

до відповідача: фізичної особи-підприємця Белнакіти Уляни Миколаївни, АДРЕСА_1

про стягнення 32 624,28 грн. ,

Орган державної виконавчої служби:

Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10; ).

За участю представників:

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника): не з`явився;

від органу державної виконавчої служби: державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П., довіреність від 21.01.2019.

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 до господарського суду Запорізької області від Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" (далі АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат") надійшла скарга вих.б/н від 12.12.2019 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області) щодо безпідставної відмови у відкритті виконавчого провадження. Скаржник просить суд: 1) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області - Москаленко Л.П., що полягають у безпідставній відмові у відкритті виконавчого провадження, та скасувати видане головним державним виконавцем повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.11.2019; 2) зобов`язати Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області прийняти до виконання наказ Господарського суду Запорізької області про примусове стягнення від 30.10.2019 № 908/1862/19 та вчинити всі необхідні дії з виконання переліченого в даному абзаці наказу у відповідності до ЗУ "Про виконавче провадження"; 3) стягнути за рахунок державних асигнувань з Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на користь позивача суму документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1200,00 грн.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 скаргу АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат", враховуючи передбачений ст. 342 ГПК України десятиденний строк розгляду відповідних скарг та перебування у відпустці судді Корсуна В.Л. з 21.12.2019 по 11.01.2020, передано на розгляд судді Мірошниченка М.В.

Ухвалою від 18.12.2019 суддею Мірошниченко М.В. прийнято скаргу АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" до розгляду. Розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 26.12.2019 о 10-00 год. В порядку попередньої підготовки скарги до розгляду судом зобов`язано: АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" - забезпечити явку компетентного представника у судове засідання; відповідача, Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Запорізькій області - надати письмовий відзив на скаргу позивача (завчасно), забезпечити явку компетентних представників у судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд повідомив телефонограмою Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Запорізькій області про подання скарги та призначення судового засідання.

23.12.2019 через канцелярію суду Дніпровським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Запорізькій області подано відзив від 21.12.2019 № 43169 на скаргу на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України.

У судове засіданні 26.12.2019 з`явився державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П., яка проти скарги заперечила повністю, з підстав викладених у відзиві від 21.12.2019 № 43169.

Представники позивача (стягувача) та відповідача (боржник) у судове засідання призначене на 26.12.2019 не з`явились.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Враховуючи встановлений ст. 342 ГПК України десятиденний строк розгляду скарги та повідомлення судом учасників судового процесу про дату, час і місце розгляду скарги в порядку визначеному чинним ГПК України, суд визнав можливим розглянути скаргу за відсутності представників стягувача та боржника.

У судовому засіданні 26.12.2019 судом оголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали скарги, надавши оцінку аргументам скаржника та запереченням Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Запорізькій області викладеним у відзиві на скаргу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.09.2019 у справі №1862/19 (суддя Корсун В.Л.) позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Белнакіти Уляни Миколаївни (далі за текстом ФОП Белнакіта У.М.) на користь АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" 26571,81 грн. основного боргу, 3985,75 грн. штрафу, 159,02 грн. 3 % річних та 52,19 грн. інфляційних втрат, 1811,74 грн. судового збору та 3416,94 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

30.10.2019 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Як свідчать матеріали справи, 12.11.2019 АТ Мелітопольський м`ясокомбінат" звернувся до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області із заявою за вих. від 08.11.2019 № 08/11юр про примусове виконання рішення, в прохальній частині якої стягувач, зокрема, просив: прийняти до примусового виконання наказ Господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 по справі № 908/1862/19 про примусове стягнення з фізичної особи-підприємця Белнакіти Уляни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ) - 26 571,81 грн. основного боргу, 3 985,75 грн. штрафу, 159,02 грн. 3 % річних та 52,19 грн. інфляційних втрат, 1811,74 грн. судового збору та 3 416,94 грн. витрат на професійну правничу допомогу; винести постанову про відкриття виконавчого провадження по вищевказаному наказу.

Судом встановлено, що 13.11.2019 головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П., за наслідками розгляду заяви АТ Мелітопольський м`ясокомбінат" за вих. від 08.11.2019 № 08/11юр про примусове виконання рішення винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. В обґрунтування цього повідомлення старший державний виконавець зазначив, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документів обов`язково зазначається дата народження боржника. У наданому стягувачем пакеті документів відсутня дата народження боржника. У зв`язку із чим, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ державним виконавцем повернуто без прийняття до виконання.

Не погодившись із прийнятим головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П. повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, стягувач звернувся до суду із даною скаргою.

Відповідно до ст. 339 та ч.1 ст. 343 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом частин 1 та 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (тут і далі, у редакції чинній станом на час винесення оскаржуваного повідомлення) закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню накази (виконавчі документи), що видаються судами у передбачених законом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

За приписами п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Як свідчить зміст оскаржуваного повідомлення від 13.11.2019, державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання з огляду на невідповідність наказу Господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 у справі № 908/1862/19 положенню п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не зазначено дату народження боржника.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Визначення поняття фізичної особи міститься у ст. 24 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якої, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 51 ЦК України. до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Суб`єктами господарювання, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України (надалі ГК України) є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Положенми частин 1 і 2 ст. 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу. Громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Аналіз наведених вище норм права свідчить, що у господарських відносинах фізичні особи-підприємці приймають участь як суб`єкти господарювання на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Під час здійснення господарської діяльності фізичні особи-підприємці реалізують свою господарську компетенцію, тобто сукупність господарських прав та обов`язків. При цьому решта прав та обов`язків фізичної особи, що становлять її правоздатність як людини, набуваються та виконуються нею поза межами здійснення господарської діяльності, в порядку реалізації нею її цивільної дієздатності, передбаченої ЦК України та регулюються останнім.

Вбачається, що за наказом Господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 боржником є суб`єкт господарювання (підприємницької діяльності) - фізична особа-підприємець Белнакіта Уляна Миколаївна (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), а не фізична особа.

Вказане виключає правові підстави для застосування п. 3 ч.1 ст. 4 норми Закону України «Про виконавче провадження» та повернення державним виконавцем виконавчого документу - наказу Господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 у справі № 9081862/19 без прийняття до виконання з посиланням на не зазначення дати народження боржника.

Як наслідок суд приходить до висновку, що оскаржуване повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.11.2019 є незаконним, а дії головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П. щодо безпідставної відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними та такими, що порушують основні засади (принципи) виконавчого провадження (верховенство права, обов`язковості виконання рішень, законності, справедливості).

Приписами ч. 2 ст. 243 ГПК України закріплено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги скаржника про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П. щодо безпідставної відмови у відкритті виконавчого провадження та про визнання незаконним (скасування) повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.11.2019 підлягають задоволенню судом.

Приймаючи до уваги правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.19 у справі № 914/3587/14, а також встановлення факту безпідставної відмови головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П. у прийнятті до виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 у справі № 908/1862/19 (який відповідає вимогам встановленим Законом України «Про виконавче провадження» до виконавчого документа), судом визнається правомірною вимога скаржника про зобов`язання Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області прийняти до виконання наказ Господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 у справі № 908/1862/19.

Також стягувач у п. 3 прохальної частини своєї скарги просить суд зобов`язати Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області вчинити всі необхідні дії з виконання наказу у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, скаржником не обґрунтовано та не зазначено, які конкретні виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» він просить суд зобов`язати вчинити Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з виконання наказу у справі № 908/1862/19 від вчинення яких той безпідставно ухилився чи має намір ухилитись.

Враховуючи, що зазначена вище вимога скаржником належним чином не обґрунтована та не конкретизована, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Посилання Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на постанову Верховного суду від 27.11.18 у справі № 806/1376/17 та постанову Київського апеляційного суду від 06.11.19 № 761/20750/13-ц судом до уваги не прийнято, оскільки в останніх мова не йде про боржника за виконавчим документом - фізичну особу-підприємця.

Інші доводи Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, зокрема щодо неможливості відкриття виконавчого провадження у спеціальній комп`ютерній програмі, щодо боржника фізичної особи-підприємця без внесення відомостей про дату народження боржника судом відхилено, як такі що не ґрунтуються на наведених вище в тексті цієї ухвали нормах чинного законодавства.

Також скаржником заявлено до стягнення з Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області 1200,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Приписами ст. 344 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підтвердження здійснення витрат на оплату послуг адвоката за надання юридичної (правничої) допомоги, які пов`язані з підготовкою та відправкою скарги від 12.12.19 до суду АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" надані наступні докази (належним чином засвідчені копії): договору про надання правничої допомоги від 11.12.19; довіреність від 11.12.19 № 11/12юр видану Кальченко А.В.; акт виконаних робіт про надання правової допомоги від 12.12.19 до договору про надання правових послуг адвоката від 11.12.19 на суму 1200 грн.; видатковий касовий ордер від 11.12.19 на суму передоплати за договором про надання правових послуг від 11.12.19 у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з п. 3.3. договору про надання правових послуг, вартість послуг, наданих адвокатом складає 600,00 грн. за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 1000,00грн., але не повинна перевищувати суму в розмірі 10 000,00грн.

Понесення АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" витрат на послуги адвоката у сумі 1200,00 грн. за звернення до суду із скаргою підтверджено заявником належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на орган державної виконавчої служби 800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Як наслідок, вказана сума судових витрат підлягає стягнення з Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на користь АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат".

Керуючись ст.ст. 234, 235, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, та матеріали справи № 908/1862/19 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Л.П. щодо винесення повідомлення від 13.11.2019 про повернення виконавчого документа (наказу господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 у справі № 908/1862/19) стягувачу без прийняття до виконання, повідомлення від 13.11.2019 про повернення виконавчого документа - незаконним.

Зобов`язати Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області прийняти до виконання наказ господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 у справі № 908/1862/19.

В іншій частині скаргу відхилити.

Стягнути з Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10; ) на користь Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ) - 800 (вісімсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 26.12.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Мірошниченко М.В.