ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р. Справа№ 910/11361/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019

у справі №910/11361/17 (суддя Пінчук В.І.)

за скаргою (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія»

на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі:

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива»

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 у справі №910/11361/17 позовні вимоги Національного банку України задоволені.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 вказане рішення залишене без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.04.2019 касаційну скаргу Національного банку України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 в частині визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки у справі № 910/11361/17 залишено без змін.

Присуджено до стягнення з Національного банку України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» 12 400,00 грн витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

24.05.2019 на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.04.2019 виданий наказ про стягнення з Національного банку України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія » 12 400,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

23.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі, Скарга), у якій просило суд:

- визнати дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича незаконними щодо відмови у відкритті виконавчого провадження у формі Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №20-1/59622449/25 від 24.07.2019 щодо заяви ТОВ «Станіславська торгова компанія» щодо примусового виконання за наказом Господарського суду міста Києва у справі №910/11361/17, який виданий 24.05.2019;

- зобов`язати Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича відкрити виконавче провадження за Заявою від 12.06.2019 ТОВ «Станіславська торгова компанія» щодо примусового виконання судового рішення за наказом Господарського суду міста Києва у справі №910/11361/17, який виданий 24.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернено скаржнику без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що Скарга була подана без додержання вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки до неї скаржником не було додано доказів того, що скаргу та додані до неї документи були направлені на адресу Національного банку України, якого зазначено в якості боржника, та дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як органу ДВС, дії якого оскаржуються, що є порушенням вимог пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України та частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, всупереч вимогам пункту 1 частини 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України скаржником не зазначений код ЄДРПОУ виконавчої служби.

Зазначене, як вирішив суд, є підставою для повернення Скарги скаржнику згідно положень частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, 24.10.2019 (про що свідчить відбиток вхідного штемпелю Господарського суду міста Києва), Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17 та направити справу №910/11361/17 до суду першої інстанції для продовження розгляду скарги від 20.09.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденка Віталія Володимировича щодо відмови у відкритті виконавчого провадження у формі Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20-1/59622449/25 від 24.07.2019 щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» щодо примусового виконання за наказом Господарського суду міста Києва у справі №910/11361/17, який виданий 24.05.2019.

Апеляційна скарга мотивована тим, що прийнята місцевим господарським судом ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки Господарським судом міста Києва невірно встановлено, що ТОВ «Станіславська торгова компанія», як стороною виконавчого провадження, при поданні та оформленні скарги на дії державного виконавця слід було користуватися нормами, які стосуються правил подачі та форми позовної заяви. Тобто, судом порушено положення статей 162, 170, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до неправомірного постановлення ухвали віл 26.09.2019 та залишення скарги без розгляду.

У тексті апеляційної скарги апелянтом порушено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2019 апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» у справі №910/11361/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» оскаржується ухвала з числа передбачених частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України про повернення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; встановлено учасникам справи строк для подання відзивів, заяв, клопотань.

Враховуючи наявність у матеріалах справи повідомлень про вручення поштових відправлень, які свідчать про те, що сторони були обізнані про розгляд апеляційної скарги «Станіславська торгова компанія» у порядку письмового провадження, закінчення встановленого ухвалою суду від 25.11.2019 строку для подачі сторонами документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Порядок подання скарги на дії органу виконання судового рішення врегульований приписами статті 340 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до приписів статті 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку поданій скаржником Скарзі, навів висновок, що звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби має відбуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України, які встановлені для подання позовів, за приписами статей 164, 172 якого, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Крім того, суд зазначив, що всупереч вимогам пункту 1 частини 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України скаржником не зазначений код ЄДРПОУ виконавчої служби.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями статті 19 Конституції України врегульовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 340 та розділу VI «Судовий контроль за виконання судових рішень» Господарського процесуального кодексу України не передбачено обов`язок сторони виконавчого провадження, при зверненні до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність органу виконання судового рішення, надсилати копію такої скарги державному виконавцю чи іншій посадовій особі органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю.

Натомість, приписами частини 2 статті 340 Господарського процесуального кодексу України передбачений обов`язок суду не пізніше наступного дня повідомляти орган виконання судового рішення про надходження до суду скарги на дії зазначеного органу.

Відповідно до частини 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

З урахуванням приписів частини 2 статті 340 та частини 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що у разі надходження до господарського суду скарги на дії чи бездіяльність органу виконання судового рішення, яка подана з урахуванням вимог статті 341 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає таку скаргу з урахуванням принципу процесуальної економії.

Принцип процесуальної економії господарського судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу та/або сторони виконавчого провадження економно і ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків. Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, щоб під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановленні законом засоби з урахуванням строків визначених нормами процесуального права.

Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства слід вважати: вимогу оперативного розгляду справи; вимогу економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи та/або сторонами виконавчого провадження для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

Із урахуванням положень статей 11, 340 Господарського процесуального кодексу України та статті 19 Конституції України, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість ухвали суду першої інстанції щодо повернення Скарги Товариству з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» без розгляду на підставі статті 172 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із ненаправленням її на адреси учасників справи.

Аналогічної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 23.11.2018 у справі №24/87.

Щодо висновків суду першої інстанції про незазначення скаржником у Скарзі коду ЄДРПОУ виконавчої служби, то такі відомості могли бути безперешкодно встановлені судом із копії повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, доданої до Скарги.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення Скарги без розгляду, а тому оскаржена ухвала підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 підлягає скасуванню, а Скарга передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281, 282, 284, 340 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17 скасувати.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» від 23.09.2019 на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передати для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/11361/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка