ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м.Дніпро Справа № 912/1303/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" на додаткове рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2019

у справі №912/1303/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Дружби, 15А)

до: Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" (26244, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 37)

про визнання договору купівлі-продажу укладеним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2019 позовні вимоги задоволено частково; визнано укладеним між Державним підприємством "Світловодське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" договір купівлі-продажу необробленої деревини №2/19/СВ від 12 квітня 2019 року в редакції, викладеній у вказаному рішенні; стягнуто з Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" 960,50 грн. судового збору.

В судовому засіданні 02.10.2019 позивачем до закінчення судових дебатів подано заяву про подання доказів на підтвердження розміру витрат у зв`язку з розглядом справи, в якій повідомив, що докази понесених судових витрат будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

07.10.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" надіслано докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та поштові відправлення.

09.10.2019 відповідні докази було подано через канцелярію Господарського суду Запорізької області.

Додатковим рішенням від 17.10.2019 у справі 912/1303/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" щодо відшкодування судових витрат у справі № 912/1303/19 задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" 21,10 грн. витрат на поштові відправлення. У задоволенні заяви у іншій частині відмовлено, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" було подано апеляційну скаргу, згідно якої останній просить скасувати додаткове рішення від 17.10.2019 у справі 912/1303/19 в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та витрат на поштові відправлення та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь позивача ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. та вартість поштових відправлень у розмірі 60,59 грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить визнати поважними причини неподання позивачем доказу - видаткового касового ордеру від 07.10.2019 до суду першої інстанції, оскільки директор позивача не зміг бути присутнім в судовому засіданні 17.10.2019 та надати відповідний доказ.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" на додаткове рішення від 17.10.2019 у справі 912/1303/19, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 19.12.2019.

05.12.2019 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2019 заяву ТОВ "Світловодський Завод Пиломатеріалів" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області задоволено.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання. Був належним чином повідомлений про час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи.

В судовому засіданні 19.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як зазначено в рішенні Господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2019 при поданні позовної заяви позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В судовому засіданні 02.10.2019 до закінчення судових дебатів позивачем подано заяву про подання доказів на підтвердження розміру витрат у зв`язку з розглядом справи в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в якій повідомив, що докази понесених судових витрат будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. 08.10.2019 на електронну адресу господарського суду позивачем було надіслано докази понесення витрат на професійну правничу допомогу та поштові відправлення, а саме: Договір про надання професійної правничої допомоги №13-05-19 від 13.05.2019та Додаток №1 до даного Договору, Акт прийому-передачі послуг з надання професійної правничої допомоги №1 від 04.10.2019, копію ордеру КР№67846 від 13.05.2019, довіреність від 19.09.2019, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю РК №000166 від 05.03.2019 та квитанцію до прибуткового касового ордеру №7/1 від 07.10.2019 на суму 6 000,00 грн. У якості доказів понесених витрат на поштові відправлення, позивачем надано фіскальні чеки, поштові накладні та службові чеки. В подальшому, ці ж документи було подано позивачем через канцелярію суду.

За результатами розгляду заяви позивача, судом 17.10.2019 було винесено Додаткове рішення, яким частково задоволено вимоги позивача в частині відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відмовляючи в задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд зазначив, що на підтвердження оплати за надані послуги у розмірі 6 000,00 грн. позивачем надано оригінал квитанції прибуткового касового ордера №7/1, виданої адвокатом Богдановою М.Г., який засвідчує факт приймання готівки в касу адвокатом. При цьому належним доказом сплати позивачем коштів готівкою за послуги з надання правничої допомоги по договору є видатковий касовий ордер ТОВ "Світловодський Завод Пиломатеріалів", виданий відповідно до додатку 3 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148. Щодо часткового задоволення витрат понесених позивачем на поштові відправлення, які позивач підтверджує фіскальними чеками, суд зазначив, що чеки № 0079 від 23.05.2019 на суму 19,00 грн. та № 0039 від 13.05.2019 на суму 42,20 грн., не містять даних про особу, яка здійснила оплату, а тому не можуть бути доказами понесення вказаних поштових витрат саме позивачем.

Таким чином місцевий господарський суд дійшов до висновку, що відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального Кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, Договір про надання професійної правничої допомоги №13-05-19 від 13.05.2019, укладений між адвокатом Богдановою Мариною Григорівною та ТОВ "Світловодський Завод Пиломатеріалів", предметом якого є надання адвокатом за дорученням клієнта і за винагороду (гонорар) правової допомоги у справі №912/1303/19 та Додаток №1 до даного Договору; Акт прийому-передачі послуг з надання професійної правничої допомоги №1 від 04.10.2019, в якому перелічені види наданої адвокатом правової допомоги та зазначено загальну вартість послуг адвоката 6 000,00 грн., а також копію ордеру КР№67846 від 13.05.2019, довіреність від 19.09.2019, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю РК №000166 від 05.03.2019 та квитанцію до прибуткового касового ордеру №7/1 від 07.10.2019 на суму 6 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що позивач довів належними та допустимим доказами, надання йому адвокатом Богдановою М.Г. правової допомоги у даній справі.

Апеляційний господарський суд не погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки постановляючи оскаржуване додаткове рішення, місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (висновок про застосування норм права, який викладений в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що видатковий касовий ордер не є визначальним доказом понесення витрат на правничу допомогу. А отже його відсутність на момент здійснення розподілу не спростовує необхідність встановлення витрат на професійну правничу допомогу судом.

Щодо витрат на поштові відправлення, понесені позивачем, колегія суддів зазначає, що посилання господарського суду, що чеки № 0079 від 23.05.2019 на суму 19,00 грн. та № 0039 від 13.05.2019 на суму 42,20 грн. не містять доказів понесення таких витрат саме позивачем, спростовуються матеріалами справи.

Так згідно чека №0079 від 23.05.2019 було надіслано кореспонденцію до суду, саме позивачем, про що на конверті міститься відповідний ідентифікатор, номер якого співпадає з даним чеком (а.с. 55 т. 1). До службового чека № 0039 від 13.05.2019 на суму 42,20 грн. в матеріали справи надано накладну Укрпошти згідно якої відправником зазначено ТОВ "Світловодський Завод Пиломатеріалів" (а.с. 9 том. 1).

Таким чином колегія суддів зазначає, що позивачем підтверджено понесення ним витрат на поштові відправлення у розмірі 103,40 грн.

Відповідачем в матеріали справи не надано заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозиції іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.10.2019 у даній справі, позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 3 000,00 грн. та 51,70 грн. витрат на поштові відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, для скасування додаткового рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2019 у справі №912/1303/19, та, відповідно, часткового задоволення апеляційної скарги з прийняттям нового рішення про прийняття додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 244, ст. 277, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2019 у справі №912/1303/19 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2019 у справі №912/1303/19 скасувати.

Стягнути Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. та 51,70 грн. витрат на поштові відправлення.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений - 24.12.2019

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Л.А.Коваль