ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.2019 Справа № 905/1199/19

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач - Фізична особа-підприємець Ватінян Варужан Аршалуйсович.

Відповідач Маріупольська міська рада.

Про скасування рішення Маріупольської міської ради щодо відмови у поновленні строку оренди земельної ділянки.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

Фізична особа-підприємець Ватінян Варужан Аршалуйсович (далі - позивач) звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області (далі - відповідач), з урахуванням заяви від 06.08.2019 (а.с.50-52), про скасування рішення Маріупольської міської ради щодо відмови у поновленні строку оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з заявою про продовження строку договору оренди землі до його закінчення, а отже ним виконано вимоги ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Крім того, позивач продовжує користування земельною ділянкою, протягом місяця після закінчення строку договору від орендодавця лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди не надходив. Таким чином, такий договір, на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» вважається поновленим на той саме строк і на тих самих умовах. Через більше ніж рік після звернення позивача, відповідачем прийнято рішення. Згідно результатів голосування щодо поновлення договору оренди землі рішення про поновлення строку договору оренди земельної ділянки прийнято, в той час як в тексті рішення відповідача зазначено про відмову в поновленні такого договору.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.

Представником відповідача подано відзив на позов, у якому зазначено, що позивач, в порушення вимог ч.2,3 ст.33 Закону України «Про оренду землі», при зверненні до відповідача не додав проект додаткової угоди. Зазначене унеможливлює застосування ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Крім того, до закінчення строку дії договору оренди землі, відповідач, користуючись своїм правом, повідомив про відсутність наміру поновлювати дію зазначеного договору, 24.10.2018 прийняв рішення про відмову в поновленні договору оренди, що на думку відповідача виключає застосування ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» до спірних відносин. Також, відповідач зазначив, що, оскільки координаційна рада відповідача рекомендувала відмовити в поновленні договору оренди спірної земельної ділянки, то депутати Маріупольської міської ради фактично голосували за відмову в поновленні такого договору.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

06.12.2007 між Маріупольською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємцем Ватінян Варужан Аршалуйсович (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір) за змістом п.п. 1.1, 2.1 якого, орендодавець згідно до рішення Маріупольської міської ради від 23.10.2007 №5/15-2531, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул.Воїнів-Визволителів, 2/6 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя. В оренду передається земельна ділянка площею - 0,0375 га (а.с.69-70).

Договір укладено на 10 (десять) років (до 23.10.2017). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Договір зареєстрований в Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинений відповідний запис.

14.08.2017 управління земельних відносин Маріупольської міської ради надіслано позивачу лист №23.3-48386-23.1, відповідно до якого повідомило про відсутність у Маріупольської міської ради наміру поновлювати дію договору оренди землі від 06.12.2007. В той же час в цьому листі було зазначено, що у разі наявності наміру надалі користуватися земельною ділянкою, відповідачу необхідно звернутись до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради у встановленому законом порядку із заявою про продовження строку дії договору оренди (а.с.85).

Лист про відсутність у Маріупольської міської ради наміру поновлювати договір оренди землі був підписаний начальником управління земельних ресурсів Д.В.Тітовим. Однак, документів, які б свідчили про наявність у зазначеної особи повноважень на повідомлення про відсутність наміру щодо поновлення договору оренди землі, які відповідно до законодавства належать орендодавцю Маріупольській міській раді, надано не було.

13.10.2017 позивач звернувся до відповідача з документами на отримання адміністративної послуги «рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку» (а.с.68).

Виходячи з форми опису вхідного пакету документів, відповідачем встановлений вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, а також вимог до них.

Серед таких документів проект додаткової угоди до договору оренди землі відповідачем при зверненні на отримання зазначеної вище адміністративної послуги не вимагається.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Позивачем не доведено виконання зазначених вище вимог законодавства, зокрема, в частині надання орендодавцю проекту додаткової угоди щодо продовження строку дії договору оренди землі.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування.

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем, позивач продовжує користуватись наданою йому земельною ділянкою.

Суд зазначає, що заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на обставини які унеможливлюють поновлення договору оренди. Такі заперечення не можуть бути обумовлені наявністю у орендодавця лише дискреційних повноважень щодо поновлення договору оренди, оскільки необґрунтоване та невмотивоване рішення органу місцевого самоврядування може свідчити про свавільне використання таким органом дискреційних повноважень.

Враховуючи, що повідомлення про відсутність наміру щодо поновлення договору оренди землі було здійснено неповноважною особою, приймаючи до уваги, що об`єктивних причин, що зумовлюють відсутність наміру у відповідача на пролонгацію орендних відносин з позивачем суду не надано, а також з урахуванням суперечливої інформації, яка міститься в такому повідомленні (начальник управління повідомляє про відсутність наміру поновлювати договір оренди, в той же час зазначає, що у разі наявності наміру у позивача продовжувати користуватись земельною ділянкою йому необхідно звернутись до Центру адміністративних послуг), що свідчить про непослідовність та непередбачуваність дій начальника управління земельних відносин відповідача, суд не приймає доводи відповідача, що ним було повідомлено позивача про відсутність наміру щодо поновлення договору оренди землі.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання про продовження строку договору оренди земельної ділянки не може вважатися адміністративною послугою в розумінні п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адміністративні послуги». Так, адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону.

В той же час, повноваження відповідача щодо вирішення питання про продовження строку оренди земельної ділянки не пов`язані із здійсненням ним публічно-владних управлінських функцій, а спір, у разі недосягнення згоди щодо такого поновлення, є приватноправовим, виходячи з того, що рішення відповідача про надання земельної ділянки в користування вичерпало дію після реалізації (укладання договору оренди землі), що зумовило виникнення у позивача цивільного права. Зазначені правовідносини засновані на юридичній рівності та не можуть ґрунтуватись на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні.

06.11.2017 управління земельних відносин Маріупольської міської ради надіслало позивачу лист №23.3-67891-23.1, відповідно до якого повідомило, що заява про продовження терміну оренди земельної ділянки надана до Центру надання адміністративних послуг, за дорученням Маріупольського міського голови знаходиться на розгляді в управлінні земельних відносин Маріупольської міської ради. Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. На підставі наданих вами документів, управлінням земельних відносин міської ради підготовлено та розміщено на офіційному ВЕБ-сайті міської ради проект рішення міської ради за вашим питанням. Вказаний проект рішення після його узгодження в порядку, встановленому Регламентом Маріупольської міської ради, затвердженим рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2015 №7/2-12, буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради. Про прийняте міською радою рішення та час його видачі буде проінформовано Центром надання адміністративних послуг (а.с.67). Зазначений лист підписаний начальником управління земельних відносин Д.В. Тітовим.

Відповідно до зазначеного вище проекту рішення, яке складено начальником управління земельних відносин Д. ОСОБА_1 , пропонувалось поновити на 10 років строк оренди спірної земельної ділянки (а.с.157).

Відповідно до протоколу №33 від 17.10.2018 постійної комісії з питань будівництва, архітектури та землекористування, щодо питання №69 ХХХVI сесії Маріупольської міської ради VIІ скликання було запропоновано відмовити (57-60).

22.10.2018 відбулось засідання координаційної ради Маріупольської міської ради VII скликання, на якому було, зокрема, розглянуте питання про поновлення строку оренди спірної земельної ділянки та рекомендовано відмовити і винести на розгляд міської ради (а.с.158-164).

Згідно з результатами поіменного голосування по питанню « 69 Про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул.Воїнів-Визволителів, 2/6 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Ватіняну Варужану Аршалуйсовичу, за зазначене рішення проголосувало 40 депутатів, проти - 0, утрималось - 3, не голосували - 1, відсутні - 10. Рішення прийнято (а.с.62-64).

Крім того, відповідно до витягу з протоколу ХХХVI сесії Маріупольської міської ради VIІ скликання, слухали про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул.Воїнів-Визволителів, 2/6 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Ватіняну В.А. Вирішили рішення 7/36-3244 прийнято (а.с.56).

В той же час виходячи з рішення Маріупольської міської ради «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул.Воїнів-визволителів, 2/6 в Лівобережному районі фізичній особі-підприємцю Ватіняну В.А» від 24.10.2018 №7/36-3244, відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:025:0090) площею 0,0375 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво та послідуюче функціонування магазину) по вул.Воїнів-Визволителів, 2/6 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Ватіняну Варужану Аршалуйсовичу (а.с.55).

Крім того, з оспорюваного рішення відповідача вбачається, що при прийнятті рішення відповідачем було враховано колективне звернення громадян. Однак, до суду такого звернення надано не було та, виходячи з місту рішення, неможливо встановити яких саме обставин стосувалось зазначене звернення.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Таким чином, виходячи з питання яке розглядалось на сесії відповідача, а також з урахуванням результатів поіменного голосування, суд дійшов висновку, що відповідачем не приймалось рішення про відмову в поновленні строку оренди спірної земельної ділянки.

Доводи відповідача, що депутати фактично голосували за відмову в поновленні договору оренди, оскільки така відмова була рекомендована координаційною радою відповідача, судом не приймаються, виходячи з того, що, як було зазначено вище, на сесії розглядалось питання саме про поновлення строку оренди, а не про відмову в такому поновленні. Зазначене питання прийняте більшістю від загального складу ради, про що також зазначено і в протоколі сесії та результатах поіменного голосування. Рішення ради вважається не прийнятим у разі якщо таке рішення не набрало більшості голосів депутатів від загального складу відповідної ради. Координаційна рада відповідача є лише дорадчо-погоджувальним колегіальним органом, для попереднього розгляду порядку денного сесії, пленарних засідань, підготовки організаційних питань роботи ради, в той час як рішення відповідача приймаються відповідними депутатами.

Згідно з ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, враховуючи, що рішення відповідача порушує цивільні права позивача щодо продовження користування земельною ділянкою, приймаючи до уваги, що зміст рішення відповідача не відповідає та суперечить результатам голосування депутатами щодо поновлення строку оренди земельної ділянки, вимогу позивача про скасування такого рішення суд вважає обґрунтованою, а відтак такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, на підставі ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення Маріупольської міської ради «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул.Воїнів-визволителів, 2/6 в Лівобережному районі фізичній особі-підприємцю Ватіняну В.А» від 24.10.2018 №7/36-3244, яким відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер :01:025:0090) площею 0,0375 га по вулиці Воїнів-возволителів, 2/6 в Лівобережному районі міста Маріуполя фізичній особі підприємцю Ватіняну Варужану Аршалуйсовичу.

Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області (87501, Донецька область, м.Маріуполь, просп. Мира, 70, ідентифікаційний код юридичної особи - 33852448) на користь Фізичної особи-підприємця Ватіняна Варужана Аршалуйсовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.12.2019.

Суддя О.В. Говорун