За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостачсервіс"
про стягнення судових витрат
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостачсервіс"
до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"
про стягнення 113 828, 68 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи:
Від стягувача (заявника): Сердюк М.М.
Від боржника: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпостачсервіс" (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 113 828, 68 грн., з яких 3% річних - 18 578,95 грн.; інфляційні втрати - 62 155,33 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 року у справі №910/9800/18, у зв`язку з чим Відповідачу нараховано інфляційні втрати та 3% річних, а також заподіяно Позивачу реальних збитків.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостачсервіс" грошові кошти, а саме інфляційні втрати у розмірі 62 155,33 грн. (шістдесят дві тисячі сто п`ятдесят п`ять грн. 33 коп.), 3% річних у розмірі 18 518,95 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять грн. 95 коп.) та судовий збір у розмірі 1 361,20 грн. (тисяча триста шістдесят одна грн. 20 коп.).

09.12.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.12.2019 заяву передано на розгляд судді Даниловій М.В.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/2980 від 09.12.2019 заяву передано на повторний розподіл у зв`язку з відпусткою судді Данилової М.В.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями № 01-20/12239/19 від 09.12.2019 заяву передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 заяву про розподіл судових витрат у справі № 910/13914/19 призначено до розгляду на 18.12.2019 року.

Представник стягувача (заявника) підтримав заяву про розподіл судових витрат.

Представник відповідача у судове засідання 18.12.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Розглянувши додані до вказаної заяви докази та заслухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до підпунктів 1, 4 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (акт приймання - передачі наданих послуг № 3 та детальний опис виконаних робіт) та не встановив недотримання позивачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результата її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору № 21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» (клієнт) та адвокатом Сердюк Мариною Миколаївною, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу з усіх цивільних, господарських, адміністративних справах та кримінальних провадженнях, а також щодо вчинення проти клієнта адміністративних/кримінальних правопорушень, а також будь - яким іншим справам на території України та закордоном, у тому числі, в Європейському суд з прав людини, рішення за якими можуть вплинути на права, обов`язки та законні інтереси Клієнта, у тому числі на стадії виконавчого провадження до моменту закінчення такого, в обсязі та на умовах, передбачених п.2 цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору на момент укладення Договору Клієнт доручив, а Адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в зв`язку із та щодо взаємовідносин з Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», і/к 14360570, зокрема, але не виключно, з приводу: 1) неправомірного списання коштів у розмірі 626 600,0 грн. з депозитного рахунка Клієнта № НОМЕР_1 , відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Приватбанк», ідентифікаційний код 14360570, згідно з Договором приєднання від 14.05.2015 р. № 370408 про розміщення грошових коштів на поточному депозиті; 2) порушеннями, встановленими рішенням Господарського суду м. Києва від 12.11.2018 у справі № 910/9800/18; 3) несвоєчасного виконання зобов`язань та рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2018 у справі №910/9800/18, - на усіх стадіях судових процесів, починаючи з первинного аналізу інформації та документальних матеріалів, підготовки і подання позовної заяви до суду та закінчуючи стадією виконавчого провадження.

Згідно з п. 2 Додатком № 1 від 21.08.2019 до Договору № 21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 в якому сторони узгодили, що Гонорар Адвоката за надання правової допомоги, визначеної п.1 цього Додатку, не може перевищувати 45 тис. грн. (сорок п`ять тисяч гривень), яка включає: 30 000,0 грн. (тридцять тисяч гривень) без ПДВ - за підготовку позовної заяви, збірнеобхідних доказів, пред`явлення позову до суду, повне представництво Клієнта у Господарському суді м. Києва - до моменту оголошення рішення по справі.

Відповідно до п. 5 Додатку № 1 від 21.08.2019 до Договору № 21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 надання правової допомоги , згідно з п.п.2.1.- 2.4. п.2 Додатку підтверджується сторонами шляхом складення, підписання та скріплення печатками акту приймання - здачі наданої правової допомоги.

05.12.2019 року між сторонами було складено та підписано акт № 1 приймання - здачі наданої правової допомоги до Договору № 21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 та Додатку від 21.08.2019 № 1.

З наданого акту вбачається, що адвокатом була надана професійна правнича допомога, передбачена пунктом 1 Договору від 21.08.2019 р. № 21081/19 про надання правової допомоги та пунктом 1 Додатку від 21.08.2019 р. №1 до Договору.

Загальний обсяг витраченого адвокатом часу для надання правової допомоги Клієнту за Актом у період з 21.08.2019 р. по 04.12.2019 р. (оголошення судового рішення по суті спору) провадженням по господарській справі № 910/13914/19 становить 137 годин.

Гонорар Адвоката за надану професійної правничу допомогу, згідно з п. 4 Договору і 21.08.2019 р. № 21081/19 про надання правової допомоги та п. 2.1. Додатку № 1 від 21.08.2019 р. № 1 до цього Договору складає 30 000,0 грн. (тридцять тисяч гривень) без ПДВ.

До матеріалів заяви додано платіжне доручення № 1007 від 06.12.2019 року про перерахування адвокату Сердюк Марині Миколаївні гонорару за надання професійної правничої допомоги у розмірі 30 000, 00 грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, у матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з ненаданням позивачем доказів понесення вказаних витрат.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.11.2018р. по справі № 910/23210/17.

Крім того, позивач у заяві просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до розгляду, а саме 104 грн. за послуги направлення кореспонденції по справі.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесення витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій позивачем додано:

- за направлення відповідачу копії позови заяви з додатками у розмірі у розмірі 29,0 грн., що підтверджується касовим чеком в 04.10.2019 № 0155, поштовими накладними від 04.10.2019 та описом вкладені від 04.10.2019 до поштового відправлення № 607;

- вартість поштових послуг за направлення до Суду позовної заяви додатками у розмірі у розмірі 29,0 грн., що підтверджується касовим чеком від 04.10.2019 1 0156, поштовими накладними від 04.10.2019 та описом вкладення від 04.10.201 до поштового відправлення № 615;

- вартість поштових послуг за направлення Відповідачу копії відповіді і відзив на позовну заяву з додатками у розмірі у розмірі 23,0 грн., що підтверджуєтьі касовим чеком від 18.11.2019 № 0161, поштовими накладними від 18.11.2019 і описом вкладення від 18.11.2019 до поштового відправлення № 868;

- вартість поштових послуг за направлення до Суду відповіді на відзив і позовну заяву з додатками у розмірі у розмірі 23,0 грн., що підтверджується касовим чеко від 18.11.2019 № 0162, поштовими накладними від 18.11.2019 та описо вкладення від 18.11.2019 до поштового відправлення № 876.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на розмір заявленої в заяві суми, категорію складності цієї справи, доведеністю позивачем вартості наданих послуг у розмірі 30 104, 00 грн., суд задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостачсервіс".

Керуючись статтями 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостачсервіс" про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостачсервіс" (юридична адреса: 03069, м. Київ, вул. Заломова, 1, кв. 5; фактична адреса: 03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 22, офіс 303; адреса для листування: 03039, м. Київ, пр. В. Лобановського, 119х, офіс 23, ) 30 104 (тридцять тисяч сто чотири) грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: 30 000 (тридцять тисяч) витрат на професійну правничу допомогу та 104 (сто чотири) грн. 00 коп. витрат пов`язаних з вчинення інших процесуальних дій.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

5. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147- VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2019 року.

Суддя М.Є. Літвінова