ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 906/93/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Спецагролізинг"

на рішення Господарського суду Житомирської області

(суддя - Соловей Л.А.)

від 13.06.2019

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., Юрчук М.І.)

від 16.10.2019

у справі № 906/93/19

за позовом Державного підприємства "Спецагролізинг"

до Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства "Вібросепаратор "ВС-Партнер"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство аграрної політики та продовольства України

про внесення змін до договору поставки № 65 від 24.12.12 шляхом укладення додаткової угоди,

за участю представників учасників справи:

позивача - Мельников Д.О.

відповідача - не з`явилися

третьої особи - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Державне підприємство "Спецагролізинг" (далі - ДП "Спецагролізинг") звернулось до Господарського суду Житомирської області із позовом до Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства "Вібросепаратор "ВС-Партнер" (далі - ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер") про внесення змін до договору поставки № 65 від 24.12.2012 шляхом укладення додаткової угоди, згідно якої:

- виключити пункт 1.4 договору поставки №65 від 24.12.2012;

- виключити в пункті 2.3 договору поставки №65 від 24.12.2012 слова "і може за згодою сторін бути змінена в залежності від реального фінансування видатків";

- викласти пункт 4.2 договору поставки №65 від 24.12.2012 в наступній редакції "Товар поставляється згідно з Міжнародними правилами ІНКОТЕРМС 2010 на умовах базису поставки (з урахуванням внутрішньодержавного характеру поставки) DDP склад за адресою: Україна, Київська область, Макарівський район";

- виключити в пункті 4.4 договору поставки №65 від 24.12.2012 слова "та в тому числі Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 №П-7";

- викласти пункти 7.1, 7.2 договору №65 від 24.12.2012 в наступній редакції: "7.1. Право власності на комплекс та/або на елемент комплексу (частини товару) переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

7.2. Ризик випадкової загибелі, ризик випадкового пошкодження комплексу та/або елементу комплексу несе власник";

- виключити в пункті 8.7 договору поставки №65 від 24.12.2012 слова "і інші обставини";

- виключити в тексті договору поставки № 65 від 24.12.2012 слова "не пізніше 31 грудня 2013 року" та "до 31 грудня 2013 року";

- викласти реквізити покупця в розділі 11 "реквізити сторін" в наступній редакції "Покупець Державне підприємство "Спецагролізинг", ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37118591, місцезнаходження: 01004, м. Київ, вул. Горького,11; телефон +49; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1; індивідуальний податковий номер 05; р/р НОМЕР_1 Банк: ТВБД №10026/01 Головного управління по м. Києву та Київській області, АТ "Ощадбанк" МФО 322669". У випадку, якщо положення цієї додаткової угоди суперечать умовам договору поставки №65 від 24.12.2012, сторони керуються положеннями цієї додаткової угоди. Ця додаткова угода набуває чинності з дня підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною складовою частиною договору поставки №65 від 24.12.2012".

1.2. В обґрунтування позовних вимог ДП "Спецагролізинг" посилається на існування між сторонами договірних відносин щодо поставки товару та необхідність внесення змін у договір поставки № 65 від 24.12.2012, у зв`язку із ухиленням керівника ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер" від погодження дати та часу відвантаження товару, його місця приймання, повідомлення істотних відомостей про габаритні особливості товару з метою його транспортування. Матеріально-правовою підставою позову визначено статті 179, 181, 183, 188, 265 Господарського кодексу України, стаття 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.06.2019 у справі № 906/93/19 у задоволенні позову ДП "Спецагролізинг" відмовлено.

2.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 рішення Господарського суду Житомирської області від 13.06.2019 у справі № 906/93/19 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі фактичні обставини справи:

- між Державним підприємством "Спецагролізинг" (покупець) та Дочірнім підприємством Відкритого акціонерного товариства "Вібросепаратор "ВС-Партнер" (постачальник) 24.12.2012 укладено договір поставки №65 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник передає у встановлені договором строки комплекс очисно-сушильно-зберігальний КОСЗ-2000 у кількості 1 (одна) одиниця, який складається з окремих елементів (далі по тексту в цілому - товар, а окремо - частина товару);

- пунктом 1.2 договору передбачено, що товар передається у власність покупця з метою його подальшої передачі в фінансовий лізинг третім особам (далі - лізингоодержувачам);

- відповідно до пункту 1.3 договору покупець приймає товар і сплачує його вартість на умовах договору;

- пунктом 1.4 договору сторони погодили, що покупець має право отримати або одразу весь товар, або окремо частинами на власний розсуд, згідно з умовами цього договору;

- ціна договору - вартість всього товару, що була поставлена покупцю або повинна була бути поставлена згідно умов цього договору (пункт 1.5 договору);

- згідно пункту 2.2 договору, товар передається згідно акта приймання - передачі (далі - акт), що укладається у трьох точних примірниках із зазначенням заводських номерів товару;

- сторони у пункті 2.3 договору погодили, що ціна договору становить 4153215,00 (чотири мільйони сто п`ятдесят три тисячі двісті п`ятнадцять грн 00 коп.) гривень, у тому числі ПДВ 692202,50 (шістсот дев`яносто дві тисячі двісті дві грн 50 коп.) гривень і може за згодою сторін бути змінена в залежності від реального фінансування видатків;

- постачальник зобов`язаний передати товар покупцю або уповноваженим представникам покупця не пізніше 31 грудня 2013 року, а у випадку оплати вартості елементу комплексу (частини товару), то протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів після оплати цього елементу комплексу (частини товару). Покупець після оплати елементу комплексу (частини товару) направляє лист, в якому зазначається дата оплати, назва та кількість елементів комплексу (частини товару), які останній бажає приймати достроково (підпункт 3.2.1 договору);

- пунктом 4.1 договору визначено, що постачальник не пізніше 31 грудня 2013 року зобов`язаний передати товар покупцю або уповноваженим представникам покупця, а у випадку оплати вартості елементу комплексу (частини товару), то протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів після оплати цього елементу комплексу (частини товару). Покупець після оплати елементу комплексу (частини товару) направляє лист, в якому зазначається дата оплати, назва та кількість елементів комплексу (частини товару), які останній бажає отримати достроково;

- товар поставляється на умовах EXW (склад постачальника), згідно міжнародних правил ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року). Базис поставки: 10001, Україна, Житомирська область, Житомир, вул. Баранова, 93 (пункт 4.2 договору);

- пунктом 4.4 договору передбачено, що інші умови поставки, не визначені цим договором, встановлюються нормами чинного законодавства України та в тому числі Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 24.04.1966;

- відповідно до пунктів 7.1, 7.2 договору право власності на товар набувається покупцем з моменту підписання акту. Ризики випадкового знищення чи випадкового пошкодження товару переходять до покупця з дати підписання акту;

- згідно з пунктом 8.7 договору сторона, що не виконала або неналежним чином виконала свої зобов`язання за даним договором не відповідає перед іншою стороною якщо доведе, що належне виконання зобов`язань виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин при конкретних умовах конкретного періоду часу. До обставин непереборної сили сторони віднесені явища стихійного характеру: землетрус, повінь, удар блискавки, природні катаклізми, які не дають можливості поставити товар згідно технічних умов, а також мораторій органів влади і управління; організовані у встановленому порядку страйки і інші обставини; зміни чинного законодавства України, що унеможливлюють виконання цього договору;

- договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (пункт 9.1 договору);

- зміни і доповнення до договору здійснюються в письмовій формі шляхом укладання додаткової угоди (пункт 9.2 договору);

- ДП "Спецагролізинг" 05.11.2018 направив на адресу ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер" пропозицію про внесення змін до договору поставки №65 від 24.12.2012 (з проектом додаткової угоди до договору поставки №65 від 24.12.2012), яку обґрунтував наявністю судового рішення у справі №906/1176/18, що набрало законної сили та встановленими ним обставинами, тривалістю взаємовідносин сторін, а також тим, що такі зміни обумовлені систематичним не допуском представників ДП "Спецагролізинг" на територію підприємства ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер", уникненням керівника від переговорів. Просив врахувати, що фінансовим планом державного підприємства не передбачено витрати на оплату послуг перевізника. Власного вантажного транспорту в користуванні/володінні покупця не має;

- ДП "Спецагролізинг" було запропоновано ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер":

- виключити пункт 1.4 договору поставки №65 від 24.12.2012;

- виключити в пункті 2.3 договору поставки №65 від 24.12.2012 слова "і може за згодою сторін бути змінена в залежності від реального фінансування видатків";

- викласти пункт 4.2 договору поставки №65 від 24.12.2012 в наступній редакції "Товар поставляється згідно з Міжнародними правилами ІНКОТЕРМС 2010 на умовах базису поставки (з урахуванням внутрішньодержавного характеру поставки) DDP склад за адресою: Україна, Київська область, Макарівський район";

- виключити в пункті 4.4 договору поставки №65 від 24.12.2012 слова "та в тому числі Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.66 №П-7";

- викласти пункти 7.1, 7.2 договору №65 від 24.12.2012 в наступній редакції: "7.1. Право власності на комплекс та/або на елемент комплексу (частини товару) переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

7.2. Ризик випадкової загибелі, ризик випадкового пошкодження комплексу та/або елементу комплексу несе власник";

- виключити в п.8.7 договору поставки №65 від 24.12.12 слова "і інші обставини";

- виключити в тексті договору поставки №65 від 24.12.2012 слова "не пізніше 31 грудня 2013 року" та "до 31 грудня 2013 року";

- викласти реквізити покупця в розділі 11 "реквізити сторін" в наступній редакції "Покупець Державне підприємство "Спецагролізинг", ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37118591, місцезнаходження: 01004, м. Київ, вул. Горького,11; телефон +49; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1; індивідуальний податковий номер 05; р/р НОМЕР_1 Банк: ТВБД №10026/01 Головного управління по м. Києву та Київській області, АТ "Ощадбанк" МФО 322669". У випадку, якщо положення цієї додаткової угоди суперечать умовам договору поставки №65 від 24.12.2012, сторони керуються положеннями цієї додаткової угоди. Ця додаткова угода набуває чинності з дня підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною складовою частиною договору поставки №65 від 24.12.2012;

- ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер" у встановлений двадцятиденний строк відповіді на пропозицію ДП "Спецагролізинг" про внесення змін до умов договору поставки №65 від 24.12.2012 не надав, в зв`язку з чим ДП "Спецагролізинг" звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про внесення змін до договору поставки №65 від 24.12.2012 шляхом укладення додаткової угоди.

2.4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено наявності обставин чи настання іншого випадку, з яким закон чи договір пов`язує можливість внесення змін до договору у судовому порядку. При цьому місцевим судом взято до уваги, що юридична особа відповідно до статті 42 Господарського кодексу України здійснює свою діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи договір поставки №65 від 24.12.2012, позивач повинен був оцінити погоджені сторонами умови договору та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання, а особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

2.5. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив, що рішення місцевого суду є таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.06.2019 у справі № 906/93/19, ДП "Спецагролізинг" подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги Державного підприємства "Спецагролізинг":

- при ухваленні судового рішення господарські суди повинні керуватись спеціальними нормами законодавства з урахуванням положень статті 75 Господарського кодексу України, брати до уваги особливість правовідносин, пов`язаних з реалізацією державних програм, державного замовлення та розпорядження державними коштами;

- підприємство позивача утворене з метою реалізації Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для фінансової підтримки заходів в агропромисловому комплексі на умовах фінансового лізингу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №648. Головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінагрополітики, одержувачем бюджетних коштів - підприємство;

- згідно статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

- суди не застосували до правовідносин сторін ті норми матеріального права, які належить застосувати, внаслідок чого безпідставно відмовили у задоволенні позову. При цьому, фактичний стан правовідносин сторін вимагає внесення змін до договору і водночас запропоновані зміни не порушують статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі";

- вдаючись до оцінки судових рішень у справі № 906/1176/17, суди необґрунтовано відступили від всебічного та об`єктивного дослідження всіх встановлених судами фактів, висновків Верховного Суду і не врахували, що стан правовідносин сторін потребує внесення змін до спірного договору задля реалізації мети правовідносин;

- ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суди не врахували, що обставини виконання сторонами умов спірного договору істотно змінились настільки, що позивач завчасно передав гроші, але не отримав зустрічного виконання від відповідача і тривалий час позбавлений можливості виконувати свої статутні завдання як державне підприємство та позбавлений можливості виконувати програму "Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі на умовах фінансового лізингу";

- суди лише тільки припустили доведеність факту виготовлення товару відповідачем, проте не дав належної оцінки ухиленню відповідача від передачі виготовленого та оплаченого товару позивачу;

- суди не врахували і не надали належної оцінки змінам умов спірного договору, а також не оцінили наслідків зміни правовідносин з урахуванням всіх обставин. При цьому очевидно, що позивач значною мірою позбавлений того, на що очікував при укладенні договору внаслідок не передачі відповідачем товару, оскільки відповідач без достатніх правових підстав отримав авансування за рахунок коштів державного бюджету за механізмом використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінагрополітики за програмою "Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі на умовах фінансового лізингу";

- вимагаючи від позивача надати докази ухилення відповідача від передачі оплаченого товару, суд протиправно, без дотримання презумпції вини відповідача у цивільних правовідносинах, звільнив відповідача від обов`язку доказувати добросовісне виконання з власного боку умов договору належними доказами. Відповідач лише висловив власне припущення про виконання ним умов договору, проте не надав жодного доказу такому виконанню в справу;

- висновки суду про недоведеність ухилення відповідача гуртуються лише на міркуваннях та припущеннях та не підтверджені доказами. Водночас відповідач у відзиві на позов визнає, що товар переданий позивачу на виконання договору не був, хоча не заперечує отримання авансування в сумі 2 100 000 грн. Суд проігнорував факти невчинення відповідачем жодних реальних дій з примушення позивача прийняти виготовлений та оплачений товар;

- суд помилково застосував до правовідносин сторін матеріальну норму статті 627 Цивільного кодексу України, оскільки сторони не є вільними в виборі контрагентів, якщо закупівля здійснюється в межах реалізації державної цільової програми (державного замовлення). З урахуванням визнання відповідачем факту виготовлення, але не передачі, товару позивачу, очевидно, що сторони повинні вчинити добросовісні дії без порушень статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" з метою виконання умов договору без зміни строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару;

- судом протиправно покладено в основу оскаржуваного рішення документи, оригінали, які в судовому засіданні не досліджувалися, копії не засвідчені у встановленому законом порядку учасниками судового процесу.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1 Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

4.2. За змістом частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.3. Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

4.4. Відповідно до частин першої, третьої - п`ятої, сьомої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

4.5. Частиною першою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

4.6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між сторонами Державним підприємством "Спецагролізинг", як покупцем, та Дочірнім підприємством Відкритого акціонерного товариства "Вібросепаратор "ВС-Партнер", як постачальником, укладено договір поставки.

4.7. Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

4.8. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади установлює Закон України "Про публічні закупівлі".

Пунктом 20 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що публічна закупівля - це придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 5 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

4.9. Згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється всього того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

4.10. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання (зміни) договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання (зміни) договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

4.11. Статтею 652 Цивільного кодексу України врегульовано зміну або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

4.12. Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, в ході виконання договору можуть виявлятися обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають в ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

Застосування статті 652 Цивільного кодексу України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

4.13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що звертаючись до ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер" з пропозицією про внесення змін до договору, ДП "Спецагролізинг" не обґрунтував необхідність внесення змін, а лише зазначив, що такі зміни до договору поставки № 65 від 24.12.2012 обумовлені набуттям законної сили судовим рішенням у справі № 906/1176/17 та встановлених ним обставин, тривалістю взаємовідносин сторін та систематичним не допуском представників ДП "Спецагролізинг" на територію ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер", уникненням керівника від переговорів, його неявку в судові засідання за викликом суду як під час виконання цього договору так і інших договорів між сторонами. Просив врахувати, що в поточному фінансовому році фінансовим планом державного підприємства не передбачено витрати на оплату послуг перевізника. Власного вантажного транспорту в користуванні покупця немає. Замовлення транспорту для перевезення предмету договору після його виготовлення постачальником повинне здійснюватися виключно шляхом тендерної закупівлі на електронному майданчику PROZORRO.

Зі змісту вказаної пропозиції, суди встановили, що ДП "Спецагролізинг" фактично не наведено обставин, що підтверджують настання умов для внесення змін до пунктів 1.4, 2.3, 4.2, 4.4, 7.1- 7-2, 8.7 договору поставки № 65 від 24.12.2012, та виключення в тексті договору слів "не пізніше 31 грудня 2013 року" та "до 31 грудня 2013 року", викладення реквізитів покупця в іншій редакції.

При цьому судами також встановлено, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.03.2018 у справі № 906/1176/11, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2018 та постановою Верховного Суду від 09.10.2018, у позові Державного підприємства "Спецагролізинг" до Дочірнього підприємства ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер" про стягнення 2 100 000,00 грн у зв`язку з невиконання умов договору поставки № 65 від 24.12.2012 відмовлено.

Залишаючи без змін рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі №906/1176/17, Верховним Судом зазначено, що ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер" повідомляв позивача про те, що ним виготовлено і є можливість передати виготовлену продукцію, проте саме ДП "Спецагролізинг" не вчинялися дії з отримання частини товару у відповідності до умов укладеного договору (пункту 1.4). Крім того, ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер" звертався до ДП "Спецагролізинг" з листом про готовність товару до відвантаження, в якому було повідомлено про виготовлення усіх елементів комплексу, проте покупець жодних дій щодо отримання (самовивозу) товару не вчинив; доказів протилежного суду не подав; у передбачені умовами договору строки після отримання попередньої оплати від ДП "Спецагролізинг" відповідач виготовив частину товару - елементи комплексу (а пізніше весь комплекс обладнання повністю) та неодноразово інформував ДП "Спецагролізинг" про наявність виготовленого товару на складі ДП ВАТ "Вібросепаратор "ВС-Партнер", а тому відповідачем були дотримані умови договору, хоча і з порушенням строку, визначеного у договорі. Одночасно, у постанові зазначено, що договір поставки № 65 від 24.12.2012 є чинним, а відтак зобов`язальні відносини між сторонами не припинені. Виконання договору обома сторонами здійснювалося з порушенням його умов.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

4.14. Суди попередніх інстанцій, встановивши відсутність обставин (істотного порушення договору відповідачем, істотної зміни обставин, об`єктивних обставин) чи настання іншого виняткового випадку, з яким закон чи договір пов`язує можливість внесення змін до договору у судовому порядку, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

4.15. Доводи, викладені в касаційній скарзі Державного підприємства "Спецагролізинг", колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що вони не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та, передусім, зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З урахуванням меж перегляду справи в суді касаційної інстанції, доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

6. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на Державне підприємство "Спецагролізинг".

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Спецагролізинг" залишити без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та рішення Господарського суду Житомирської області від 13.06.2019 у справі № 906/93/19 залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

О. Мамалуй