ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. Справа № 910/2538/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт"

до 1) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри

Миколаївни

про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії

в межах провадження у справі № 911/4706/15 про банкрутство ТОВ "Атрекс"

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Рябоконь О.О.

за участю представників згідно з протоколом удового засідання.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аларіт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс" (відповідач-2) про визнання недійсним Договору іпотеки № 385, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. 11.02.2011 року, укладеного між відповідачами (далі - Договір іпотеки), та про виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 13534774 та запису про обтяження № 13534764 майна, яке було передано в іпотеку за Договором іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент укладення оспорюваного Договору іпотеки відповідач-2 не був власником майна, яке було передане ним в іпотеку відповідачу-1. Позивач зазначає, що саме він був і залишається власником переданого в іпотеку майна як станом на момент вчинення оспорюваного правочину, так і станом на даний час, у зв`язку з чим позивач стверджує, що оспорюваний Договір іпотеки підписаний не уповноваженою на те особою та суперечить вимогам ст. 317 ЦК України, що відповідно до приписів ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання такого правочину недійсним.

04.06.2018 р. у підготовчому засіданні, господарським судом м. Києва вирішено передати справу № 910/2538/18 за позовом ТОВ "Аларіт" до ПАТ Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та ТОВ "Атрекс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії за встановленою підсудністю до Господарського суду Київської області (вул. Симона Петлюри, буд. 16, м. Київ, 02000) для розгляду в межах справи № 911/4706/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс", про що постановлено ухвалу.

12.07.2018 р. до господарського суду Київської області надійшла справа № 910/2538/18 за підсудністю, яку згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.07.2018 р. було передано судді Лопатіну А.В. для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.07.2018 р. прийнято справу № 910/2538/18 до свого провадження в межах провадження у справі № 911/4706/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс"; розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 12.09.2018 р.; встановлено строк для подання учасниками у справі заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмету розгляду в судовому засіданні, що відбудеться 12.09.2018 р. - до 05.09.2018 р.

01.08.2018 р. на адресу господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Київської області від 18.07.2018 р. у справі № 911/4706/15.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2018 р. провадження у справі № 910/2538/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс" про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії зупинено до повернення її матеріалів до господарського суду Київської області з апеляційної судової інстанції.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 18.07.2018 р. у справі № 911/4706/15 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 18.07.2018 р. у справі № 911/4706/15 залишено без змін.

04.10.2018 р. матеріали справи повернено до господарського суду Київської області.

Ухвалою від 10.11.2018 судом поновлено провадження у справі № 911/4706/15, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 07.11.2018 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.11.2018 р. закрито підготовче провадження, призначено позовну заяву про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії до розгляду по суті в судовому засіданні на 28.11.2018 р.

28.11.2018 р. до канцелярії господарського суду Київської області директором ТОВ "Аларіт" подано клопотання про перенесення судового засідання на інший час і дату.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2018 р. відкладено розгляд позовної заяви про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії по суті на 12.12.2018 р.

12.12.2018 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" подано клопотання про зупинення провадження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2018 р. клопотання ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" про зупинення провадження залишено без задоволення, розгляд заяви про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії відкладено на 26.12.2018 р.

Разом з тим, 26.12.2018 р. судове засідання з розгляду даного спору не відбулось, у зв`язку з направленням матеріалів справи № 911/4706/15 про банкрутство ТОВ "Атрекс" та матеріалів з розгляду спорів в межах розгляду вказаної справи про банкрутство, в тому числі справи № 910/2538/18 до апеляційної судової інстанції.

Після повернення матеріалів справи до господарського суду Київської області, ухвалою господарського суду Київської області від 23.05.2019 р. розгляд заяви про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії призначено на 12.06.2019 р.

Ухвалою суду від 12.06.2019 р. провадження у справі № 910/2538/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри Миколаївни про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, за результатами розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційної скарги у справі № 911/4706/15 ТОВ "Аларіт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 р.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2019 р. касаційну скаргу ТОВ "Аларіт" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 р. у справі № 911/4706/15 в частині скасування ухвали Господарського суду Київської області від 28.11.2018 р. у справі № 911/4706/15 щодо розірвання Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 11.02.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аларіт" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атрекс" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за номером 357 - скасовано, в цій частині ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2018 р. у справі № 911/4706/15 залишено в силі, в іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 р. у справі № 911/4706/15 залишено без змін. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.11.2019 р. поновлено провадження у справі № 910/2538/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри Миколаївни про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії, розгляд заяви про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії по суті призначено на 13.11.2019 р.

11.11.2019 р. через канцелярію суду представником відповідача-1 подано клопотання про витребування доказів та заяву про застосування строку позовної давності.

13.11.2019 р. через канцелярію суду ліквідатором банкрута подано клопотання про проведення засідання без участі останнього.

Ухвалою суду від 13.11.2019 р. розгляд заяви про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії по суті відкладено на 11.12.2019 р.

10.12.2019 р. через канцелярію суду відповідачем-1 подано клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

10.12.2019 р. через канцелярію суду відповідачем-1 подано письмові пояснення (доповнення до клопотання про витребування доказів від 11.11.2019 р.).

10.12.2019 р. через канцелярію суду відповідачем-1 подано клопотання про витребування доказів.

10.12.2019 р. відповідачем-1 через канцелярію суду подано письмові пояснення у справі.

В судове засідання з`явились представники позивача та відповідачів, належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання з розгляду даної справи по суті третя особа не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи, що неявка належним чином повідомленого про місце, дату та час судового засідання учасника у справі без поважних причин не є підставою для відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи по суті за відсутності третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри Миколаївни.

Поряд з зазначеним, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано після закриття підготовчого провадження наступні документи:

Клопотання про витребування доказів, в якому відповідач-1 просить суд витребувати у ТОВ «Аларіт» та Броварського управління ГУ ДФС у Київській області баланси підприємств, що надавались по закінченню звітних періодів у відповідні органи, засвідчені підписом керівника (уповноваженої ним посадової особи) та печаткою юридичної особи, з відміткою (за наявності) про отримання органами державної податкової служби за 2011-2017 роки.

10.12.2019 р. через канцелярію суду відповідачем-1 подано клопотання про витребування доказів, в якому відповідач-1 просить суд визнати пропуск строку на подання клопотання про витребування доказів поважним з причин, що не залежали від АБ «Укргазбанк»; витребувати у ТОВ «Аларіт» та Комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» копію інвентаризаційної справа нерухомого майна - комплексу, що розташований за адресою: Київська обл., Броварський район , с. Литки , вул. Чоповського, буд. 28 та інформацію про конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє спорядження; системи опалення та вентиляції водопровідно-каналізаційне обладнання, газове і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи.

Окрім наведеного, 10.12.2019 р. відповідачем-1 подано клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, в порядку статті 82 ГПК України, в якому відповідач просить суд визнати пропуск строку на подання даного клопотання з поважних причин, що не залежали від АБ «Укргазбанк»; здійснити огляд речових доказів, зокрема нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, 28.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку подання вищевказаних клопотань відповідач-1 вказує на те, що під час передачі відповідачем-2 в іпотеку відповідача-1 майна було надано необхідні документи, які підтверджували перехід права власності та розрахунок за даний об`єкт з ТОВ «Аларіт». В період з 11.02.2011 р. по 24.09.2019 р. (дата постановлення остаточного рішення Касаційним господарським судом) договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна був дійсним і у банку не виникало питань щодо доказування дійсності договору іпотеки № 385 від 11.02.2011 р.

Крім того, 11.11.2019 р. відповідачем також подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною третьою статті 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Крім того, відповідно до приписів статті 82 ГПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням, в тому числі за клопотанням учасника справи.

Поряд з цим, відповідно до приписів статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

21.10.2019 р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 р. № 2597-VIII та згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації. Таким чином в подальшому під час провадження у даній справі про банкрутство підлягають застосуванню норми Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною першою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до приписів частини другої вказаної статті Кодексу господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною другою статті 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Судом, також враховано, що в силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою суду від 07.11.2018 р. закрито підготовче провадження.

Закриваючи підготовче провадження суд виходив з того, що судом виконано завдання підготовчого провадження, передбачені частиною першою ст. 177 ГПК України, та вирішено питання, зазначені у частині другій ст. 182 ГПК України, а також, судом було враховано відсутність заперечень в тому числі присутнього представника відповідача-1.

З огляду на вищенаведене, обставини, на які посилається відповідач-1, а саме: «в період з 11.02.2011 р. по 24.09.2019 р. (дата постановлення остаточного рішення Касаційним господарським судом) договір купівлі-продажу нерухомого майна був дійсним і у банку не виникало питань щодо доказування дійсності договору іпотеки № 385 від 11.02.2011 р.», не можна вважати поважними причинами пропуску строку для подання відповідних документів, оскільки з дати подання до суду позову, в тому числі до відповідача-1 про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії, відповідач був зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається в обґрунтування заперечень позову, шляхом подання доказів, або, у разі відсутності такої можливості, заявити відповідні клопотання (про витребування доказів/ огляд речових доказів за місцем їх знаходження, тощо), з метою спростування заявлених позивачем вимог.

Разом з тим, відповідач-1 протягом встановленого процесуальним законодавством строку ухилився від вчинення вказаних дій, так як, не зважаючи на наявність спору про визнання недійсним договору іпотеки № 385 від 11.02.2011 р., як він зазначає: у останнього не виникало питань щодо доказування дійсності вказаного договору.

Частиною другою статті 207 ГПК України передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За таких обставин, враховуючи, що з 05.04.2018 р. (дата відкриття провадження у справі) по 07.11.2018 р. (дата закриття підготовчого провадження) в тому числі у відповідача-1 було достатньо часу для здійснення всіх можливих дій для доведення своєї позиції - відсутності підстав для задоволення позовних вимог в даній справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначених відповідачем обставин, які, на його думку, є поважними причинами пропуску встановленого процесуальним законодавством строку для подання відповідних документів (клопотань, заяв та пояснень), у зв`язку з чим, керуючись приписами статті 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заявлені відповідачем-1 після закриття підготовчого провадження клопотання та заяви, а також не враховує подані з пропущенням відповідного строку письмові пояснення у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

11.02.2011 р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» (іпотекодержатель) та ТОВ «Атрекс» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 385.

Відповідно до умов вказаного договору цей договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору № 5/2011 від 11.02.2011 р. (а також договорів про внесення змін до нього), надалі - кредитний договір, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, згідно якого іпотекодавець зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 31.01.2014 р. повернути кредит у розмірі 20000000,00 грн. наданий в рамках не відновлювальної кредитної лінії на придбання майна, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи із 19,00 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 29,00 % річних, при настанні умов, передбачених п. 3.8 кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі 22,00 % річних, а при настанні умов, передбачених п. 3.9 кредитного договору сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі 29,00 % річних, комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами, відшкодувати іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання іпотекодавцем умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 2.1.1 договору, з урахуванням змін, внесених договором про внесення змін та доповнень № 2, укладеним між сторонами 12.12.2017 р., предметом іпотеки є: нерухоме майно, а саме: комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Чоповського, будинок 28, до складу якого входить:

1. б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40,49);

2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48. 41,46-48, 51, 57, 64);

Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку №20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку №21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку №22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку №23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку №28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку №29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку №30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку №31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку №32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку №33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку №34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку №39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку №40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку №49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, E1, та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 11 лютого 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. за реєстровим № 357; право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 25.02.2016 року, номер запису про право власності 13534746, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 101352198 від 24.10.2017 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №107161198 від 12.12.2017 року.

Поряд з зазначеним, відповідно до п.п. 2.1.2, 2.1.3., 2.1.4, 2.1.5., 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8 предметом іпотеки також є земельні ділянки: кадастровий номер :01:055:0016; кадастровий номер :01:055:0020; кадастровий номер :01:055:0018; кадастровий номер :01:055:0017; кадастровий номер :01:055:0019; кадастровий номер :01:055:0021; кадастровий номер :01:055:0015.

12.07.2018 р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 11.02.2011 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (відповідач-1, іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атрекс" (відповідач-2, іпотекодавець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та реєстрованого в реєстрі за № 385 та виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 13534774 та запису про обтяження № 13534764 майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 11.02.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 385.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ "Атрекс" було передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24; 28-34; 39-40, 49); б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-38, 41, 46-48, 51, 57, 64), розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, 28. Проте, як стверджує позивач, під час укладення договору іпотеки від 11.02.2011 р., ТОВ "Атрекс" не було власником вищевказаного нерухомого майна, отже не мало права розпоряджатись таким майном, в тому числі передавати в іпотеку. Вказаної позиції позивач дійшов виходячи з умов договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р., укладеного між позивачем та ТОВ "Атрекс", предметом якого є вищенаведене майно. Відповідно до умов даного договору сторони скористались правом обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо настане вона чи ні (відкладальна обставина). Так, відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р. продаж майна було вчинено за сумою 25326800,00 грн., які покупець зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок продавця протягом п`яти робочих днів. А відповідно до п. 6.2. даного договору право власності на нерухоме майно покупець набуває з моменту його державної реєстрації та повної оплати за нерухоме майно по цьому договору. Разом з тим, ТОВ "Атрекс" не здійснено оплату нерухомого майна за вищевказаним договором та не здійснено реєстрацію права власності на таке майно за ТОВ "Атрекс", отже останнє не набуло права власності на вказане нерухоме майно.

У відзиві на позов представник АБ «Укргазбанк» вказує на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 р. у справі № 910/5826/14 встановлено, що правомірність та дійсність оспорюваного договору в даній справі. Крім того, відповідач-1 посилається на те, що предметом оспорюваного договору іпотеки, який укладається одночасно з посвідченням договору купівлі-продажу, є нерухомість, яка стане власністю іпотекодавця після державної реєстрації. Таким чином, на переконання відповідача-1, посилання позивача на ту обставину, що оспорюваний правочин було вчинено з порушенням чинного законодавства України, і, відповідно, що існують підстави для виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 13534774 та запису про обтяження № 13534764 майна - є безпідставним.

Крім того, у відзиві на позов представник ТОВ "Атрекс" зазначає, що 11.02.2011 р. між ТОВ "Аларіт" та TOB "Атрекс" було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна - комплексу, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с . Літки, вул. Чоповського , буд . 28, та ряд договорів купівлі-продажу земельних ділянок, на яких розташований даний комплекс з фізичними особами. Після укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ "Атрекс" було укладено кредитний договір № 5/2011 від 11.02.2011 р. про відкриття не відновлюваної кредитної лінії з загальним лімітом 20 000 000,00 грн. та в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, договір іпотеки від 11.02.2011 р., за яким ТОВ "Атрекс" передало в іпотеку банку: нерухоме майно - комплекс, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, буд. 28 та земельні ділянки кадастровий номер :01:055:0016, площею 0,2478; кадастровий номер :01:055:0020, площею 0,2464 га; кадастровий номер :01:055:0018, площею 0,2462 га; кадастровий номер :01:055:0017, площею 0,2479 га; кадастровий номер :01:055:0019, площею 0,2495 га; кадастровий номер 221284801:01:055:0021, площею 0,2473 га; кадастровий номер :01:055:0015, площею 0,2407 га на яких розташований даний комплекс. Постановою господарського суду Київської області від 18.11.2015 р. ТОВ "Атрекс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Шкабрія Михайла Петровича. В ході виконання обов`язків ліквідатора Шкабрієм М.П. було здійснено відповідні заходи та зареєстровано право власності на предмет іпотеки. Крім того, слід зауважити, оскільки придбаний за договором купівлі-продажу об`єкт нерухомого майна ТОВ "Атрекс" було реконструйовано, відповідно ліквідатором було внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в подальшому - до договору іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою від 02.03.2016 р. № 54457676 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2017 р. № 97145893. Таким чином, твердження позивача про те, що право власності на комплекс на даний час зареєстровано за ТОВ "Аларіт" безпідставним.

Позивачем, в свою чергу, подано заперечення на відзиви відповідачів, в яких позивач вказує на те, що п. 2.1.1. оскаржуваного договору іпотеки встановлено, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. Жодних застережень або зауважень, що дане майно стане власністю іпотекодавця у майбутньому немає. Крім того, позивач вказує на те, що як вбачається з кредитного договору та договору іпотеки, ТОВ "Атрекс" було відкрито невідновлювальну кредитну лінію на придбання нерухомого майна. Однак, останнім не було оплачено нерухоме майно для якого було отримано кредитні кошти. Тобто, призначення кредиту не було застосоване за своїм цільовим призначенням та не відповідає дійсним обставинам справи. Таким чином, ТОВ "Атрекс" було отримано кошти не для придбання нерухомого майна, що було передано в іпотеку, а на інші цілі. Звідси, на переконання позивача, застосування законодавства, що регулює іпотечне кредитування не доречно. В даному випадку ТОВ "Атрекс" було отримано кредитні кошти під заставу нерухомого майна, що не є його власністю. На момент укладення оспорюваного правочину - 11.02.2011 р. за ТОВ "Атрекс" не було зареєстроване, не належало та не могло належати право власності на майно, передане останнім в іпотеку ПАТ АК «Укргазбанк». Тобто, були відсутні дві вимоги - оплата та державна реєстрація нерухомого майна, відповідно до яких права власності на майно переходить до відповідача-2. Крім того, позивач зазначає, що посилання ПАТ АК «Укргазбанк» на довідку ТОВ "Аларіт" від 28.02.2011 р. № 12 є недоречним, адже ця довідка не спростовує вимоги законодавства щодо розрахунку між юридичними особами та не є банківським документом. Крім того, походження даної довідки є, як зазначає позивач, невідомим, ТОВ "Аларіт" такої довідки не видавало. Справжність даної довідки визиває сумніви, оскільки навіть без експертизи можна встановити, що підпис директора на довідці не співпадає з підписом директора, що міститься на договорі купівлі-продажу, який посвідчений нотаріально.

Судом встановлено, 11.02.2011 р. між ТОВ "Аларіт" (продавець; заявник) та ТОВ "Атрекс" (покупець; відповідач) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого продавець передає у власність в порядку та на умовах визначених в цьому договорі, а покупець приймає в порядку та на умовах визначених у цьому договорі нерухоме майно - комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, скло Літки, вул. Чоповського, буд. 28 (в подальшому за текстом «нерухоме майно») (п. 1.1. договору).

До складу комплексу входить:

1. б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40, 49);

2. б/л прохідна цегляна 11,8 кв.м.;

3. б/л вбиральня цегляна;

4. б/л склад металевий;

5. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість - 22: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-38, 41, 43, 46-48, 51, 52, 57, 59-61, 64);

Комплекс розташований на земельних ділянках села Літки, Київська область, Броварський район, по вул. Чоповського, загальною площею 1,7258 га, кадастрові номери ділянок: :01:055:0015; :01:055:0016, :01:055:0017, :01:055:0018, :01:055:0019, :01:055:0020, :01:055:0021 (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.7. договору договірна ціна нерухомого майна становить 25326800,00 грн.

Пунктом 2.1. договору сторони передбачили, що цей продаж вчинено за суму 25326800,00 грн., які покупець зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок продавця протягом п`яти робочих днів.

Право власності на нерухоме майно покупець набуває з моменту його державної реєстрації та повної оплати за нерухоме майно по цьому договору (п. 6.2. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснення оплати ціни договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р. надано копію засвідченої нотаріально копії довідки ТОВ "Аларіт" № 12 від 28.02.2011 р., в якій вказано, що ТОВ "Аларіт" підтверджує отримання від "Атрекс" грошових коштів у сумі 25326800,00 грн. за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 357.

Вказану довідку було досліджено під час розгляду спору у справі № 911/4706/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний Банк "Укргазбанк" про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування Державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розглядалась в межах провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс", та встановлено, що така довідка не може підтверджувати виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р. покупцем - ТОВ "Атрекс" в частині сплати ціни нерухомого майна, що було предметом продажу такого договору, оскільки сплата ціни договору у розмірі 25326800,00 грн. могла бути здійснена лише у безготівковій формі, отже в даному випадку доказами здійснення такої сплати мають бути документи, видані банком або іншими фінансовими установами, в яких відкрито відповідні рахунки.

З огляду на вищенаведені обставини, враховуючи, що у порушення процесуального законодавтсва відповідачем не було доведено належними доказами здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним 11.02.2011 р. між ТОВ "Аларіт" та ТОВ "Атрекс", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за номером 357, тобто виконання істотної умови вказаного договору, а не сплата ціни договору покупцем призвела до завдання шкоди продавцю (ТОВ "Аларіт"), оскільки дані обставини позбавили останнього на те, на що він розраховував під час укладення договору, а саме: отримання оплати відчуженого майна в сумі 25326800,00 грн. та використання таких коштів на власний розсуд, вказаний договір розірвано в судовому порядку (ухвала суду від 28.11.2018 р.).

Ухвала господарського суду Київської області від 28.11.2018 р., за результатами розгляду спору у справі № 911/4706/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний Банк "Укргазбанк" про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування Державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розглядалась в межах провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс", залишена без змін постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2019 р.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені під час розгляду вищевказаного спору (справа № 911/4706/15) обставини, а саме не здійснення ТОВ "Атрекс", як покупцем оплати нерухомого майна, що було предметом продажу за договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним 11.02.2011 р. між ТОВ "Аларіт" та ТОВ "Атрекс", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за номером 357, не потребують доказуванню.

Поряд з зазначеним, відповідно до умов вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна право власності на нерухоме майно покупець набуває з моменту його державної реєстрації та повної оплати за нерухоме майно по цьому договору (п. 6.2. договору).

Таким чином, передумовами набуття у власність ТОВ "Атрекс" майна, яке було предметом продажу, а саме: нерухоме майно - комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, скло Літки, вул. Чоповського, буд. 28 (в подальшому за текстом «нерухоме майно») (п. 1.1. договору). До складу комплексу входить: 1. б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л прохідна цегляна 11,8 кв.м.; 3. б/л вбиральня цегляна; 4. б/л склад металевий; 5. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість - 22: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-38, 41, 43, 46-48, 51, 52, 57, 59-61, 64), за вказаним договором є, по-перше сплата ціни продажу, по-друге здійснення державної реєстрації права власності на таке майна. Отже, відсутність хоча б однієї з передумов набуття ТОВ "Атрекс" у власність вказаного майна за вищенаведеним договором, зокрема не здійснення сплати ціни продажу, виключає набуття прав покупцем на таке майно.

Водночас, як вже зазначалось, згідно з п. 2.1.1 договору, з урахуванням змін, внесених договором про внесення змін та доповнень № 2, укладеним між сторонами 12.12.2017 р. (даний договір є невід`ємною частиною договору іпотеки), предметом іпотеки є: нерухоме майно, а саме: комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Чоповського, будинок 28, до складу якого входить: 1. б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40,49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48. 41,46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку №20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку №21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку №22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку №23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку №28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку №29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку №30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку №31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку №32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку №33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку №34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку №39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку №40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку №49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, E1, та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 11 лютого 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. за реєстровим № 357; право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 25.02.2016 року, номер запису про право власності 13534746, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 101352198 від 24.10.2017 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №107161198 від 12.12.2017 року.

Предмет позовних вимог є, зокрема визнання недійсним договору іпотеки від 11.02.2011 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (відповідач-1, іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атрекс" (відповідач-2, іпотекодавець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та реєстрованого в реєстрі за № 385.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотекодавцем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Згідно з приписами ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна, зокрема, за умови, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація.

Статтями 317, 321 ЦК України встановлено, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і право власності є непорушним.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Разом з тим, як вже зазначалось, судом встановлено, що ТОВ "Атрекс" не набуло у власність нерухоме майно, що було предметом продажу за договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним 11.02.2011 р. між ТОВ "Аларіт" та ТОВ "Атрекс", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за номером 357, отже ТОВ "Атрекс" не мало правових підстав на розпорядження таким майном, зокрема передачу його в іпотеку.

Таким чином, судом встановлено, що на момент передачі спірного нерухомого майна в іпотеку за оспорюваним позивачем договором іпотеки, таке майно не належало іпотекодавцю, що суперечить ст. 5 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої, саме власнику належить право на передачу належного йому майна в іпотеку.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі N 920/1771/14, від 06.07.2016 у справі N 910/1891/14, від 21.09.2016 у справі N 902/841/15).

Слід зазначити, що посилання відповідача-1 в обґрунтування заперечення позову на обставини, встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 р. у справі № 910/5826/14 є безпідставними, оскільки дійсність договору іпотеки від 11.02.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 385 не було предметом дослідження в зазначеній справі.

Окрім наведеного, твердження відповідача-1 відносно того, що в іпотеку згідно оспорюваного договору передано майно інше від того, що було предметом продажу за договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 11 лютого 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 357, який розірвано в судовому порядку, спростовуються умовами оспорюваного договору іпотеки від 11.02.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 385, так як в даному договорі сторони передбачили, що предметом іпотеки є майно, яке належить іпотекодавцю саме на підставі вказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна (п. 2.1.1 договору).

З огляду на вищевказане, враховуючи, що на час укладення оспорюваного договору іпотеки, предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Чоповського, будинок 28, до складу якого входить: 1. б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40,49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48. 41,46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку №20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку №21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку №22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку №23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку №28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку №29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку №30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку №31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку №32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку №33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку №34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку №39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку №40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку №49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, E1, не належав іпотекодавцю - ТОВ "Атрекс", на праві власності, отже останнє не мало прав на розпорядження таким майном, в тому числі передачу його в іпотеку, в той же час, врахувавши, що згідно оспорюваного договору іпотеки, крім вищевказаного майна в іпотеку передано земельні ділянки: кадастровий номер :01:055:0016; кадастровий номер :01:055:0020; кадастровий номер :01:055:0018; кадастровий номер :01:055:0017; кадастровий номер :01:055:0019; кадастровий номер :01:055:0021; кадастровий номер :01:055:0015, на неправомірність передання яких позивач не посилається, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем іпотечний договір, в частині переданого в іпотеку нерухомого майна згідно п. 2.1.1 договору, порушує права власності позивача на таке майно і суперечить частині першій ст. 203, частині другій ст. 583 ЦК України, ст. 5 Закону України "Про іпотеку", що не спростовано відповідачами, а відтак, в силу ст. 215 ЦК України підлягає визнанню в цій частині недійсним.

Поряд з зазначеним, відносно вимоги позивача про виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 13534774 та запису про обтяження № 13534764 майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 11.02.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 385, суд зазначає таке:

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 11.09.2018 р. у справі № 909/968/16: "рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації.".

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 22.08.2018 р. у справі № 925/1265/16: "відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".".

З аналізу вищевказаного, суд дійшов висновку, що до повноважень державного реєстратора віднесено скасування державної реєстрації права власності, такі дії державний реєстратор зобов`язаний вчинити, в тому числі, у разі скасування судом запису або рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, разом з тим, законодавством не віднесено до повноважень суду саме виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів, в тому числі про обтяження майна.

Виходячи з вищевказаного, за результатами повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, аналізу поданих доказів та всіх аргументів учасників справи, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "Аларіт" підлягає задоволенню частково, а саме, в частині визначання недійсним договору іпотеки від 11.02.2011 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (відповідач-1, іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атрекс" (відповідач-2, іпотекодавець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та реєстрованого в реєстрі за № 385 в частині передання в іпотеку нерухомого майна - комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Чоповського, будинок 28, до складу якого входить: 1. б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40,49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48. 41,46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку №20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку №21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку №22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку №23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку №28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку №29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку №30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку №31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку №32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку №33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку №34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку №39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку №40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку №49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, E1 (п. 2.1.1 договору). В іншій частині позовні вимоги підлягають відхиленню.

Поряд з зазначеним, судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати в сумі 3524,00 грн., виходячи з того, що позов було заявлено у загальному позовному порядку. Водночас, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою господарського суду м. Києва від 04.06.2018 р. передано справу № 910/2538/18 за позовом ТОВ "Аларіт" до ПАТ Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та ТОВ "Атрекс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії за встановленою підсудністю до господарського суду Київської області (вул. Симона Петлюри, буд. 16, м. Київ, 02000) для розгляду в межах справи № 911/4706/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс".

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 17.07.2018 р. прийнято справу № 910/2538/18 до свого провадження в межах провадження у справі № 911/4706/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс".

Таким чином, враховуючи, що спір у справі № 910/2538/18 за позовом ТОВ "Аларіт" до ПАТ Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та ТОВ "Атрекс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії розглянуто в межах провадження у справі, судові витрати мають бути сплачені, в розмірі та порядку встановленому Законом України «Про судовий збір» за розгляд саме в такому порядку спору.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, відповідно до пп. 10 п. 2 частини другої статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі сплачується 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1 762 грн.

Таким чином, судові витрати за розгляд даного спору, з урахуванням кількості заявалених вимог, мають бути сплачені в розмірі 7048,00 грн.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням часткового задоволення позову, суд дійшов висновку, що витрати зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, мають бути покладені судом на сторін, пропорційно задоволеним вимогам, у зв`язку з чим, суд стягує з ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та ТОВ "Атрекс" в дохід державного бюджету України 3524 грн. судового збору, в той же час, витрати понесені ТОВ "Аларіт" в сумі 3524,00 грн. не відшкодовуються останньому.

Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статтями 129, 207, 210, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, господарський суд

вирішив:

1. Клопотання відповідача-1 від 11.11.2019 р. № 302-117/19 про витребування доказів залишити без розгляду.

2. Заяву відповідача-1 від 11.11.2019 р. № 302-116/19 про застосування строку позовної давності залишити без розгляду.

3. Клопотання відповідача-1 від 10.12.2019 р. № 302-126/19 про витребування доказів залишити без розгляду.

4. Клопотання відповідача-1 від 10.12.2019 р. № 302-127/19 про огляд доказів за їх місцезнаходженням, в порядку статті 82 ГПК України залишити без розгляду.

5. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт" (вх. № 1578/18, 12.07.2018 р.) про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

6. Визнати недійсним договір іпотеки від 11.02.2011 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атрекс» () та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (), посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстровано в реєстрі за № 385 в частині передання в іпотеку нерухомого майна - комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Чоповського, будинок 28, до складу якого входить: 1. б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40,49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48. 41,46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку №20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку №21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку №22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку №23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку №28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку №29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку №30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку №31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку №32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку №33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку №34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку №39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку №40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку №49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, E1 (п. 2.1.1 договору).

7. В іншій частині позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт" (вх. № 1578/18, 12.07.2018 р.) про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

8. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ) в дохід державного бюджету України 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс" (07411, Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, 28; ) в дохід державного бюджету України 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

10. Видати накази.

Копії рішення направити учасникам справи.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання 20.12.2019 р.

Суддя А.В. Лопатін