ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року м.Дніпро Справа № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Чередко А.Є., Подобєд І.М.

при секретарі судового засідання: Ковзикові В.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019р., яка набирала законної сили 18.06.2019, суддя Мірошниченко М.В., у справі

за результатами розгляду скарги (вих. № 008-32/9199 від 31.05.2019 р.) Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, вул.Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя)

до відповідача: Державного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат (вул.Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69600)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національне антикорупційне бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3)

про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.06.2019р. скаргу (вих.№008-32/9199 від 31.05.2019 р.) Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково.

За вимогою про визнання неправомірною бездіяльності начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В., що виявилась у не відновленні виконавчого провадження, у задоволенні скарги відмовлено.

Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких він безпідставно ухиляється, а саме: прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №33149921 та вжити заходів примусового виконання.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що постанова Верховного Суду від 14.05.2019р. у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 була отримана ВПВР Департаменту ДВС МЮУ 27.05.2019 р., відтак, ВПВР Департаменту ДВС МЮУ було відомо про необхідність здійснення державним виконавцем дій, передбачених ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», що полягають у відновленні виконавчого провадження ВП № 33149921. Крім того, стягувач звернувся до ВПВР з відповідною заявою про відновлення виконавчого провадження, до якої долучив копію постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р. Заява була отримана органом виконання 16.05.2019 р. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження у мережі Інтернет, станом на 18.06.2019р. 12:34 год. стан ВП №33149921 завершено. Таким чином, скарга ПАТ «Запоріжжяобленерго» у частині зобов`язання державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких він безпідставно ухиляється, а саме: прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №33149921 та вжити заходів примусового виконання, задоволена судом першої інстанції.

Щодо вимог про визнання неправомірною бездіяльності начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В., що виявилась у не відновленні виконавчого провадження, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що скаржником не подано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження бездіяльності начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В., що виявилась у не відновленні виконавчого провадження.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Запорізької області від 18.06.2019р. у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 скасувати частково і ухвалити у відповідній частині нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" від 31.05.2019 №008-32/9199 на бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в порядку ст. 339 Господарського процесуального кодексу України відмовити.

Вважає, що при прийнятті ухвали судом першої інстанції були не в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, ст. 41 Закону України Про виконавче провадження, абз. 2 п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 р., тому вимога Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго визнати бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ Клименка Р.В., що виявилась у не відновленні виконавчого провадження, неправомірною; зобов`язання державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких він безпідставно ухиляється, а саме прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №33149921 та вжити заходів примусового виконання - не підлягає задоволенню повністю.

В апеляційні скарзі скаржник зауважує на тому, що суд не наділений повноваженнями виконання за державного виконавця функцій, наданих йому Законом України Про виконавче провадження. З врахуванням факту того, що постанова державного виконавця не визнана незаконною та не скасована в установленому законом порядку, а визнання її недійсною не спричиняє наслідків зобов`язання державного виконавця прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 33149921 та вжиття заходів примусового виконання, то таке зобов`язання судом державного виконавця є незаконним.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

24.07.2019 від Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Зокрема, позивачем зазначено, що в даному випадку Орган виконання (не виконуючи обов`язок щодо відновлення виконавчого провадження) ухиляється від вчинення певних виконавчих дій, покладених на нього Законом.

Крім того, доводи скаржника також спростовуються наступним. В п.32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010р. № 01-08/369 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України", вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акту органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. За висновками суду, зазначена правова позиція стосується також вимоги скаржника про визнання постанови протиправною.

Враховуючи те, що відновлення виконавчого провадження є передбаченим законом наслідком визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувану недійсною (незаконною), та з огляду на наявність доказів ухилення Органу виконання від вчинення дій щодо відновлення виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про задоволення скарги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019р., у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 призначено у судове засідання на 25.07.2019.

25.07.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.08.19 р.

30.07.19 до суду апеляційної інстанції надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2019р. провадження у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019р. у справі зупинено до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 11.09.2019 по справі відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2019. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернуто заявнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

02.12.19 Центральним апеляційним господарським судом було отримано справу №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019р. провадження у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019р. у справі поновлено. Розгляд справи призначено в судове засідання на 26.12.2019р.

26.12.19 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.12.2011 р. у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, яке залишене без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2012 р., позов задоволено частково. Стягнуто з ДП Запорізький титано-магнієвий комбінат на користь ВАТ Запоріжжяобленерго 97265749,72 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію (з них: 25068348,46 грн. - заборгованість за квітень 2011 р., 27793576,85 грн. - заборгованість за травень 2011 р., 26848187,53 грн. - заборгованість за червень 2011 р., 17555636,88 грн. - заборгованість за липень 2011р.). Стягнуто ДП Запорізький титано-магнієвий комбінат на користь ВАТ Запоріжжяобленерго 6256052,06 грн. пені, 197539,15 грн. інфляційних втрат, 1241754,98 грн. - 3 % річних, 25500,00 грн. витрат по держмиту, 236,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. Розстрочено виконання рішення в частині погашення боргу за спожиту активну електричну енергію в липні 2011 р. в розмірі 17555636,88 грн., 6256052,06 грн. пені, 197539,15 грн. інфляційних нарахувань, 1241754,98 грн. 3% річних, всього на суму 25250983,07 грн. на 24 місяці відповідно до графіку (з січня 2012 р. по грудень 2013 р.).

11.01.2012 р. на виконання зазначеного рішення господарським судом видані відповідні накази, окремо про стягнення суми 25500,00 грн. витрат на державне мито, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та окремо про стягнення суми 97265749 грн. 72 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 6256052 грн. 06 коп. пені, 197539 грн. 15 коп. інфляційних нарахувань, 1241754 грн. 98 коп. 3% річних.

Постановою державного виконавця ВП 33149921 від 20.06.2012 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області від 27.12.2012 р. (ВП № 32495025) виконавче провадження з примусового виконання наказу №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, виданого 11.01.2012р., про стягнення з ДП ЗТМК на користь ВАТ Запоріжжяобленерго 25736 грн. закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку зі сплатою суми боргу за виконавчим документом в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 р. заяву ДП Запорізький титано-магнієвий комбінат про надання розстрочки виконання вищевказаного рішення суду задоволено частково, розстрочено виконання рішення від 27.12.2011 р. по справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 у сумі 104945595,91 грн., із яких: 97265749,72 грн. основного боргу, 7695346,19 грн. штрафних санкцій (в т.ч. 6256052,06 грн. пені, 197539, 15 грн. інфляційних втрат, 1241754,98 грн. 3% річних) на 85 місяців шляхом погашення: сплати до 30 (31) числа кожного місяця, починаючи з грудня 2013 року по грудень 2020 року включно, згідно з графіком.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 р. задоволено заяву ВАТ Запоріжжяобленерго та здійснено заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 р. № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 з ВАТ Запоріжжяобленерго на Приватне акціонерне товариство Холдингова компанія Енергомережа.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.04.2015 р. задоволено заяву Державного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат від 24.03.2015р. вих. № ВК/02-75 про визнання наказу, виданого на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 27.12.2011 р. у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, в частині стягнення 64263595,75 грн. таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 р. у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 в частині стягнення з Державного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат на користь Приватного акціонерного товариства Холдингова компанія Енергомережа суми 64263595 (шістдесят чотири мільйони двісті шістдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 75 коп.

Постановою державного виконавця від 21.05.2015 р. у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду за заявою стягувача ПрАТ Холдингова компанія Енергомережа, виконавче провадження ВП № 33149921 з примусового виконання наказу №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 від 11.01.2012 р. закінчено.

У подальшому рішенням господарського суду міста Києва від 26.09.2017 р. у справі №910/2694/16 визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014 р. № 651214/42, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго", Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 р. рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 р. у справі № 910/2694/16 змінено в мотивувальній частині, викладено мотивувальну частину в редакції даної постанови. В решті рішення господарського суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2018 р. вказану постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 р. залишено без змін.

Як слідує з судових рішень у дійсній справі, 01.02.2017 р. було зареєстровано зміни до установчих документів про зміну найменування юридичної особи, а саме, змінено найменування - Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго на Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, правонаступником Державного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат () є Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (). Юридичну особу ДП "ЗТМК" припинено 29.10.2015 р., про що зроблено відповідний запис.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2018 р. у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 задоволено апеляційну скаргу ПАТ Запоріжжяобленерго. Скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.03.2018 р. про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні, у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11. У задоволенні заяви ВАТ "Запоріжжяобленерго" про заміну стягувача у виконавчому провадженні ВП №33149921 щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області від 11.02.2012 р. з ВАТ "Запоріжжяобленерго" на ПАТ "Холдингова компанія "Енергомережа" відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2018 р. у справі №910/7448/17 задоволено заяву ТОВ "Запорізький титаново-магнієвий комбінат" про визнання недійсним Договору № 43 від 23.12.2014 р. про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги № 651214/42 від 22.12.2014 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в межах справи № 910/7448/17 повністю. Визнано недійсним Договір № 43 від 23.12.2014 року про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги № 651214/42 від 22.12.2014 р. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" 50000000 грн. 00 коп.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р. у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.12.2018 р., прийнята за наслідками розгляду заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу наказу у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, задоволена. Ухвала господарського суду Запорізької області від 19.12.2018 р., прийнята за наслідками розгляду заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу наказу у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, скасована. Заява Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа (наказу господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 р. по справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11) до виконання та про видачу наказу про примусове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 задоволена. Поновлено строк пред`явлення виконавчого документа (наказу господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 р. по справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11) про стягнення з Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" суми 97 265 749 грн. 72 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 6 256 052 грн. 06 коп. пені, 197 539 грн. 15 коп. інфляційних нарахувань, 1 241 754 грн. 98 коп. 3% річних до виконання.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р. у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.12.2018 р., прийняту за наслідками розгляду скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 задоволена частково. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.12.2018 р., прийняту за наслідками розгляду скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, скасовано в частині відмови у задоволенні вимог про визнання недійсною постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2015 р. ВП № 33149921. Прийняте в цій частині нове рішення. Визнано недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2015 р. ВП № 33149921.

31.05.2019 р. до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго надійшла скарга від 31.05.2019 р. вих. № 008-32/9199 на бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Скарга обґрунтована тим, що постановою державного виконавця від 20.06.2012 р. відкрите виконавче провадження ВП № 33149921 з примусового виконання рішення господарського суду Запорізької області від 27.12.2011 р. у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11. Ухвалою суду від 27.01.2015 р. здійснено заміну сторони кредитора, а саме: замінено позивача (стягувача) ВАТ Запоріжжяобленерго на його правонаступника ПрАТ Холдингова компанія Енергомережа. 21.05.2015 р. державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 33149921 на підставі заяви ПрАТ Холдингова компанія Енергомережа у зв`язку з погашенням боргу. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2018 р. у задоволенні заяви ВАТ Запоріжжяобленерго про заміну стягувача у виконавчому провадженні ВП № 33149921 щодо виконання наказу від 11.02.2012 р. з ВАТ Запоріжжяобленерго на ПрАТ Холдингова компанія Енергомережа відмовлено. Таким чином ВАТ Запоріжжяобленерго відновлено у статусі стягувача у виконавчому провадженні ВП № 33149921. 19.02.2019 р. постановою Центрального апеляційного господарського суду визнано недійсною постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №33149921 від 21.05.2015 р. ПАТ Запоріжжяобленерго звернулося до начальника ВПВР Департаменту ДВС МЮУ з заявою від 13.05.2019 р. щодо відновлення виконавчого провадження, яка отримана останнім 16.05.2019 р. Відповідно до п. 2.8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби керівник відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до відділу розглядає зареєстровані в установленому порядку документи. Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції. Після чого документи повертаються діловоду та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання. Таким чином державний виконавець повинен був отримати заяву про відновлення виконавчого провадження 20.05.2019 р. Однак копія постанови про відновлення виконавчого провадження від органу виконання не надходила.

Отже, звертаючись з даною скаргою, ПАТ Запоріжжяобленерго посилається на те, що державним виконавцем не здійснені дії, передбачені ст. 41 Закону України Про виконавче провадження, а саме: не прийнята постанова про відновлення виконавчого провадження ВП № 33149921 та, відповідно, не вжиті заходи примусового виконання.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень.

Відповідно до приписів частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, передбачених параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

В пункті 15 постанови Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 923/182/13-г Суд виклав правову позицію, відповідно до якої суд має враховувати, що відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Як зазначено вище, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019 у цій справі постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП №33149921 від 21.05.2015 визнано недійсною.

Постанова Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 залишена без змін постановою Верховного Суду від 14.05.2019 р. у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, набрала законної сили 19.02.2019 р. та є чинною.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Постанова Верховного Суду від 14.05.2019 р. у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 була отримана ВПВР Департаменту ДВС МЮУ 27.05.2019 р.

Статтею 41 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, Законом встановлено обов`язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивач (заявник) 13.05.2019 листом № 001-32/7890 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з вимогою про відновлення виконавчого провадження. Вказаний лист було отримано адресатом 16.05.2019.

Як встановлено судом першої інстанції, за наслідками звернення позивача про відновлення виконавчого провадження не було вчинено жодних дій, у тому числі щодо його відновлення.

За приписами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 2 статті 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зі змісту частин 2 та 3 статті 343 ГПК України випливає, що за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Виходячи зі змісту частини 3 цієї ж статті 343 ГПК України, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги у разі, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за умови, що право заявника при цьому не було порушено. У разі ж, якщо мало місце порушення прав заявника відсутні підстави постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене вище, а також здійснену місцевим судом перевірку стану виконавчого провадження за № АСВП: 33149921 за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження у мережі Інтернет, відповідно до якої станом на 18.06.2019 р. 12:34 год. стан ВП № 33149921 завершено.

Таким чином, колегія суддів поділяє висновки суду першої інстанції щодо задоволення скарги ПАТ Запоріжжяобленерго у частині зобов`язання державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких він безпідставно ухиляється, а саме: прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження ВП№ 33149921 та вжити заходів примусового виконання. Та, враховуючи приписи ст.41 Закону України Про виконавче провадження, матеріали скарги, а також приписи ст.5 ГПК України зазначення орган виконання - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державного виконавця якого зобов`язано здійснити передбачені законом дії.

Крім того, апеляційний суд вважає вірним висновок господарського суду щодо відмови у задоволенні скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В., що виявилась у не відновленні виконавчого провадження, у зв`язку з відсутністю належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження бездіяльності начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В., що виявилась у не відновленні виконавчого провадження.

Доводи апелянта стосовно того, що постанова державного виконавця не визнана незаконною та не скасована в установленому законом порядку, а визнання її недійсною Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019 не спричиняє наслідків зобов`язання державного виконавця усунути порушення, спростовуються висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 13.03.2019 у справі №920/149/18 про те, що під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

Разом з тим, відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові від 23.12.2008 зі справи № 2-8/16222-2007 (2-7/9359.1-2008), слова "недійсний" і "нечинний" є синонімами і означають, що спірний акт не має юридичної сили, тому підстави для скасування судового рішення з цих підстав, відсутні.

Апеляційним судом у цій справі встановлено, що приймаючи оспорювану постанову державний виконавець діяв з дотриманням закону, тобто постанову від 21.05.2015 апріорі не можна визнати незаконною, однак в силу статті 236 Цивільного кодексу України вчинення новим кредитором за визнаним в судовому порядку недійсним правочином процесуальних дій у виконавчому провадженні не має правових наслідків у вигляді існування постанови про закінчення виконавчого провадження за невиконаного належним чином на користь кредитора судового рішення.

Також з огляду на зазначене вище, решта доводів скаржника, які зазначені в цій постанові, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019р. у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена - 28.12.2019.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Подобєд

Суддя А.Є. Чередко