ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2019 р. Справа№ 910/13450/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Кубей В.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Агропромсервіс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 15.10.2019

у справі №910/13450/19 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

Агрофірми «Агропромсервіс»

до 1. Акціонерного товариства «Альфа-Банк»

2.Фізичної особи-підприємця Будьонного

Тимура Володимировича

про стягнення 3 661 913, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/13450/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Агропромсервіс» до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Фізичної особи-підприємця Будьонного Тимура Володимировича про стягнення 3 661 913,00 грн. передано на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Агропромсервіс» оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати повністю та прийняти нове рішення про розгляд справи у Господарському суді міста Києва. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи. За твердженнями апелянта, передаючи справу за підсудністю за місцезнаходженням відповідача-2, місцевий суд помилково вважав, що позовні вимоги подано саме до Фізичної особи-підприємця Будьонного Тимура Володимировича й лише з нього позивач просив стягнути кошти, та не врахував, що іншим відповідачем у справі є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходженням якого є: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100 й саме з його вини, на думку позивача, грошові кошти було надіслано неналежному отримувачу - відповідачу-2. Крім цього, апелянт звертав увагу суду на приписи ч. 2 ст. 29 ГПК України, відповідно до яких позови у справах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтись до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів. Також судом першої інстанції не врахував, що під час проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено, що з метою приховування факту злочину та незаконних шляхів отримання коштів Фізична особа-підприємець Будьонний Тимур Володимирович використав спочатку один рахунок, відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро», на який було несанкціоновано зараховано кошти з рахунку, відкритого в АТ «Альфа-Банк», та відразу переказав їх на другий рахунок, відкритий в АТ «ОТП Банк», місцезнаходженням якого є: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 45, тобто фактичним місцезнаходженням коштів також є місто Київ.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 24.12.2019 представники сторін не з`явились не зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх адреси відповідної ухвали про призначення розгляду справи, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, відтак апеляційний суд вважав за доцільне справу розглядати за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Агропромсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (відповідача-1) та Фізичної особи-підприємця Будьонного Тимура Володимировича (відповідача-2) про стягнення з останнього 3 661 913,00 грн. на підставі 1212 ЦК України, адже відповідач-2 є неналежним утримувачем зазначеної суми коштів.

Як вище згадувалось, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/13450/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Агропромсервіс» до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Фізичної особи-підприємця Будьонного Тимура Володимировича про стягнення 3 661 913,00 грн. передано на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Агропромсервіс» заявлено саме до Фізичної особи-підприємця Будьонного Тимура Володимировича (відповідач-2) , з якого й позивач просив стягнути кошти в розмірі 3 661 913,00 грн., отже наявні підстави для застосування положень ст. 27 ГПК України, оскільки єдиною особою, до якої Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Агропромсервіс» заявлено позовні вимоги є Фізична особа-підприємець Будьонний Тимур Володимирович, місцезнаходженням якого є м. Дніпро.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

За приписами ст. 16 ЦК України, положення якої кореспондуються із приписами ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Параграфом 3 глави 2 ГПК України врегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За приписами ч. 1, 4 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, в тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Як встановлено матеріалами справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із відомостями про відповідача-2, місцезнаходженням останнього дійсно є: АДРЕСА_1 .

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що позов позивачем заявлено до двох відповідачів, відповідачем-1 визначено Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходженням якого є: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, адже саме з його вини, на думку позивача, грошові кошти було надіслано неналежному отримувачу - відповідачу-2.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким згідно цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтись до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживанням одного з відповідачів.

Положеннями ст. 30 ГПК України передбачені випадки виключної підсудності справ.

Виключна підсудність в розумінні наведених норм процесуального права - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування тощо.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено відсутність підстав для застосування приписів ст. 30 ГПК України, згідно яких даний позов міг бути підсудний за виключною підсудністю Господарському суду Дніпропетровської області, отже цей спір має розглядатися в суді за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Висновки місцевого суду про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Агропромсервіс» подано лише до Фізичної особи-підприємця Будьонного Тимура Володимировича (відповідача-2), місцезнаходженням якого є м. Дніпро, і саме з нього позивач просив стягнути кошти в розмірі 3 661 913,00 грн, а тому є підстави для застосування положень ст. 27 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, адже положення чинного ГПК України не ставлять визначення підсудності в залежність від заявлених вимог до конкретного з відповідачів, а передбачають право вибору позивача у випадку заявлення позову до кількох відповідачів звернутись до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживанням одного з відповідачів.

За таких обставин й враховуючи, що місцезнаходженням відповідача-1 (Акціонерного товариства «Альфа-Банк») є: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач мав право звернутись до Господарського суду міста Києва, тобто за місцезнаходженням одного з відповідачів, зокрема, відповідача-1, відтак підстав для передачі позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Агропромсервіс» до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Фізичної особи-підприємця Будьонного Тимура Володимировича про стягнення 3 661 913,00 грн. на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області немає.

За змістом п. 6 ст. 275 ГПК України апеляційний господарський суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали є незаконними, не можуть бути достатніми підставами для направлення позовної заяви за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, відтак апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва за встановленою підсудністю.

В зв`язку із направленням справи на розгляд місцевого суду за встановленою підсудністю, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватись судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Агропромсервіс» задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/13450/19 - скасувати.

Матеріали справи № 910/13450/19 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду справи по суті за встановленою підсудністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 27.12.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Є.Ю. Пономаренко