РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019Справа № 910/14853/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА"

про стягнення 3 595 710, 00 грн.

Представники:

від позивача: Прохоров Є.І.;

від відповідача: Бараш М.Я.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітет України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 1 797 855, 00 грн. та пені у сумі 1 797 855, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив у добровільному порядку та у встановлені законом строки оплату штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України № 1-р/тк від 16.04.2018 у справі № 46/49-р-02-05-17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.11.2019.

20.11.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що для збереження господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" на ринку шинної продукції відповідач вважає доцільним за участю суду вжити заходи щодо врегулювання спору в межах повноважень Антимонопольного комітету України щодо відстрочки сплату штрафу у розмірі 1 797 855, 00 грн на один рік до 01.12.2020 року та розстрочки сплати на два роки до 01.11.2022 рівними частинами.

Також, 20.11.2019 відповідач подав клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому просить суд вжити заходів за участю судді з врегулювання спору щодо сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" штрафу та пені на засадах відстрочки та розстрочки.

У судовому засіданні 21.11.2019, розглянувши клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, враховуючи що відповідно до норм процесуального законодавства обов`язковою умовою для врегулювання спору за участю судді є згода обох сторін, оскільки представник позивача заперечив проти задоволення відповідного клопотання відповідача, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/14853/19 призначено на 19.12.2019.

17.12.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав доповнення до відзиву, відповідно до яких заперечує проти нарахування пені та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" пені у розмірі 1 797 855, 00 грн.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення пені.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 19.12.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, розглянувши справу № 46/49-р-02-05-17 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», 16.04.2018 прийняла рішення № 1-р/тк, яким визнано що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" і Товариство з обмеженою відповідальністю «Шинні Технології» вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у конкурсній процедурі закупівлі «Шини та камери гумові нові (шини пневматичні, камери гумові, стрічкі ободові», яку проводило Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» (оголошення про проведення процедури закупівлі № 145085, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 05.06.2015 № 266/1/1 (05.06.2015).

У зв`язку із вказаними вище порушеннями, рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 16.04.2018 № 1-р/тк накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" у розмірі 1 797 855, 00 грн.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 16.04.2018 № 1-р/тк було направлено відповідачеві супровідним листом від 25.04.2018 № 143-26.13/02-5179 та отримано останнім 04.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 04.07.2018.

Згодом, рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 16.04.2018 № 1-р/тк було оскаржено відповідачем до Господарського суду міста Києва, проте, за результатами розгляду справи № 910/8425/18 рішенням від 21.11.2018 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 у справі № 910/8425/18 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 у справі № 910/8425/178 залишено без змін.

Як зазначає позивач, відповідачем штраф сплачено не було, у зв`язку із чим позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" накладеного штрафу у розмірі 1 797 855, 00 грн.

Крім суми штрафу, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за періоди з 22.11.2018 по 16.12.2018 включно, з 01.03.2019 по 02.06.2019 включно та з 02.08.2019 по 07.10.2019 включно, що відповідно до розрахунку позивача складає 1 797 855, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 16.04.2018 № 1-р/тк було отримано відповідачем 04.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 04.07.2018.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем Антимонопольному комітету України документів, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачено. При цьому, суд не приймає до уваги надані відповідачем платіжні доручення, оскільки штраф має бути сплачений на рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва, в той час як з зазначених платіжних доручень вбачається перерахування частини коштів на рахунок УК у Голосіївському районі міста Києва.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від сплати, накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1 797 855, 00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 797 855, 00 грн. за періоди з 22.11.2018 по 16.12.2018 включно, з 01.03.2019 по 02.06.2019 включно та з 02.08.2019 по 07.10.2019 включно.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, у п. 20.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абзацами третім - п`ятим частини п`ятої ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 16.04.2019 у справі № 910/11550/18 та від 31.10.2019 у справі № 904/3778/18.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 1 797 855, 00 грн. Розмір пені за один день складає 26967, 825 грн. (1797855,00 грн х 1,5 %= 26967, 825 грн.)

За періоди з 22.11.2018 по 16.12.2018 включно, з 01.03.2019 по 02.06.2019 включно та з 02.08.2019 по 07.10.2019 включно прострочено 186 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 5 016 015, 45 грн. (26967,83 грн х 186).

Тож, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону) становить 1 797 855, 00 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 1 797 855, 00 грн.

Суд перевірив розрахунок суми пені, наданий позивачем, та встановив, що останній відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, вимога позивача про стягнення пені у сумі 1 797 855, 00 грн. є обґрунтованою, підтверджуються матеріалами справи та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, перевіреного судом.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Антимонопольного комітету України задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" (вул. Академіка Вільямса, буд. 6, офіс 3, м. Київ, 03191, ідентифікаційний код - 39305530) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок (ІВАN): UA6026010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) штраф у розмірі 1 797 855 (один мільйон сімсот дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. та пеню у сумі 1 797 855 (один мільйон сімсот дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтершина УА" (вул. Академіка Вільямса, буд. 6, офіс 3, м. Київ, 03191, ідентифікаційний код - 39305530) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код - 00032767) судовий збір у сумі 53 935 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 65 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 24.12.2019.

Суддя Щербаков С.О.