ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Справа № 915/2205/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; ідентифікаційний код 42129888)

до відповідача: Комунального підприємства «Водопостачання м. Вознесенська» (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, буд. 2; ідентифікаційний код 33321803)

про: стягнення 22591,94 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору:

31.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 03/08-3575 від 30.10.2019 про стягнення з Комунального підприємства «Водопостачання м. Вознесенська» заборгованості в сумі 22591,94 грн, зокрема: пені в розмірі 20741,98 грн; 3 % річних у сумі 1849,96 грн; а також судового збору в сумі 1921,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі договору № 50/248 від 29.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу з додатками та додатковою угодою до нього; рахунків (11 шт.); актів про прийняття-передавання послуг (2 шт.); довідки щодо заборгованості КП «Водопостачання м. Вознесенська» станом на 29.10.2019; банківської картки підприємства (споживача) за період з 07.01.2019 по 01.10.2019, виписки по рахунку за період з 07.01.2019 по 01.10.2019; застосування норм статей 525, 526, 625, 714 Цивільного кодексу України, статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та мотивовані несвоєчасним виконанням боржником договірних грошових зобов`язань за спожиту активну електричну енергію протягом періоду з 15 липня 2019 року по 01 жовтня 2019 року.

Крім того, в позовній заяві позивач просив суд розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.11.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/2205/19; задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 26 листопада 2019 року о 09:30; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

07.11.2019 до суду від позивача надійшла заява № 03/08-3807 від 07.11.2019, в якій заявник просить суд справу № 915/2205/19 за позовом ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» до Комунального підприємства «Водопостачання м. Вознесенська» про стягнення 22591,94 грн розглянути за відсутності представника позивача.

В судове засідання 26.11.2019 повноважні представники сторін не з`явилися, хоча про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. В судовому засіданні 26.11.2019 було розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 26.11.2019 розгляд справи по суті було відкладено на 17 грудня 2019 року о 09:30.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Так, ухвалою суду від 04.11.2019 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву державною мовою з посиланням на номер справи, оформлений у відповідності до вимог ст. 165 ГПК України, з доданням до нього: доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідач отримав вказану ухвалу суду 07.11.2019, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 380. Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву тривав до 25.11.2019 включно.

Разом із тим, ні станом на 25.11.2019, ні станом на дату розгляду справи по суті, відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

17.12.2019 представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином про що свідчать відмітки про отримання позивачем (29.11.2019) та відповідачем (03.12.2019) копій ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.11.2019 у справі 915/2205/19 на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення зі штрихкодовими ідентифікаторами 585, 577.

При цьому, як вже було зазначено вище, позивач просив розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідно до приписів частини 1, пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Водночас, враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, суд 17.12.2019 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження підписав вступну та резолютивну частину рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» та Комунальним підприємством «Водопостачання м. Вознесенська» був укладений договір № 50/248 про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір), відповідно до предмету якого позивач, як постачальник, продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а відповідач, як споживач, оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, за якими, зокрема:

- цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору (п. 1.1);

- споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.1);

- спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2);

- ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (п. 5.4);

- розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.5);

- розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Поточний рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.6);

- оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки. (п. 5.7);

- якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається у комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього Договору (п. 5.8);

- споживач має право отримувати електричну енергію на умовах, визначених у цьому Договорі (пп. 2 п. 6.1);

- споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору (пп. 1 п. 6.2);

- постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію (пп. 1 п. 7.1);

- постачальник зобов`язується: забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору (пп. 1 п. 7.2); нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором (пп. 2 п. 7.2);

- за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1);

- цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п. 13.1).

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

26.06.2019 Комунальним підприємством «Водопостачання м. Вознесенська» було підписано Заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 50/248 від 29.01.2019), відповідно до якої визначено персоніфіковані дані споживача (зокрема, найменування, вид та адреса об`єкта), а також вказано про початок постачання з 01 липня 2019 року.

Відповідно до умов п. 2, 3, 5, 8 Комерційної пропозиції (Додаток до договору про постачання електричної енергії споживачу № 50/248 від 29.01.2019) споживач протягом розрахункового періоду здійснює планові платежі на рахунок постачальника через банківську установу або іншим способом, незабороненим чинним законодавством: - до 5 числа поточного місяця 30 % вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на рахунок постачальника; - до 15 числа поточного місяця 35 % вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на рахунок постачальника; - до 25 числа поточного місяця 35 % вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на рахунок постачальника. У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями, Споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню. Датою оплати рахунка вважається дата надходження коштів на рахунок постачальника.

Постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: elektropostach.mk.ua (далі-Сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов`язаний підписати електронно-цифровим підписом (далі-ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, «Акт прийняття-передавання товарної продукції» та після цього завантажити їх на Сервіс. У разі не завантаження споживачем підписаних ЕЦП документів, вони вважаються підписаними з боку споживача без зауважень.

У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення: - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування; - 3% річних від простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання споживачем заяви-приєднання до Договору і укладається на строк до « 31» грудня 2019 року (включно) та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов, а в частині розрахунків Договір діє до повного їх завершення.

Додатковою угодою від 17.07.2019 до Договору про постачання електричної енергії № 50/248 від 29.01.2019 сторони погодили внесення змін до Комерційної пропозиції, в частині порядку визначення ціни для здійснення планових платежів.

Предметом даного позову виступає майнова вимога постачальника електричної енергії до споживача про стягнення пені та 3 % річних за несвоєчасне виконання останнім грошових зобов`язань за спожиту активну електричну енергію в період з 15.0.2019 до 01.10.2019.

До предмету доказування у даній справі належать обставини постачання електричної енергії позивачем та несвоєчасне здійснення відповідачем розрахунків за активну електричну енергію.

Так, позивач підтверджує відповідні обставини такими доказами:

- договір № 50/248 від 29.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу з додатками та додатковою угодою до нього;

- рахунки: № 50/248/7/1/П1 від 08.07.2019; № 50/248/7/1/П2 від 08.07.2019; № 50/248/7/1/П3 від 08.07.2019; № 50/248/7/1 від 06.08.2019; № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019; № 50/248/8/1/П2 від 06.08.2019; № 50/248/8/1/П3 від 06.08.2019; № 50/248/8/1 від 06.08.2019; № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019; № 50/248/9/1/П2 від 09.09.2019; № 50/248/9/1/П3 від 09.09.2019;

- довідка щодо заборгованості КП «Водопостачання м. Вознесенська» станом на 29.10.2019;

- банківська картка підприємства (споживача) за період з 07.01.2019 по 01.10.2019;

- виписка по рахунку за сукупний період з 07.01.2019 по 01.10.2019;

- акти про прийняття-передавання послуг: від 31.07.2019 (за липень 2019 р.); від 31.08.2019 (за серпень 2019 р.).

Відповідач, як уже було зазначено, відзиву на позовну заяву та жодних доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надав.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про електропостачання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пунктом 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) передбачено, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачити попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

В пп. 1 п. 5.2.1 та пп. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов вищенаведеного договору, товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», як виконавцем, було надано Комунальному підприємству «Водопостачання м. Вознесенська», як замовнику, роботи (послуги), а саме активну електроенергію, що підтверджується актами про прийняття-передавання послуг: від 31.07.2019 на суму 561501,10 грн (за липень 2019 р.); від 31.08.2019 на суму 497637,37 грн (за серпень 2019 р.) на загальну суму 1059138,47 грн.

Крім того, на виконання п. 2, 3 Комерційної пропозиції (Додаток до договору про постачання електричної енергії споживачу № 50/248 від 29.01.2019) постачальником надавалися споживачу рахунки: № 50/248/7/1/П1 від 08.07.2019 на суму 196200,00 грн (за липень 2019 р.); № 50/248/7/1/П2 від 08.07.2019 на суму 228900,00 грн (за липень 2019 р.); № 50/248/7/1/П3 від 08.07.2019 на суму 228900,00 грн (за липень 2019 р.); № 50/248/7/1 від 06.08.2019 на суму 270135,65 грн (за липень 2019 р.); № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 на суму 176981,68 грн (за серпень 2019 р.); № 50/248/8/1/П2 від 06.08.2019 на суму 206478,60 грн (за серпень 2019 р.); № 50/248/8/1/П3 від 06.08.2019 на суму 206478,60 грн (за серпень 2019 р.); № 50/248/8/1 від 06.08.2019 на суму 497637,37 грн (за серпень 2019 р.); № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 на суму 125522,14 грн (за вересень 2019 р.); № 50/248/9/1/П2 від 09.09.2019 на суму 146442,50 грн (за вересень 2019 р.); № 50/248/9/1/П3 від 09.09.2019 на суму 146442,50 грн (за вересень 2019 р.).

Відповідачем були здійснені відповідні оплати за спожиту активну електричну енергію, що підтверджується наявними у матеріалах справи копією виписки по рахунку за сукупний період з 01.07.2019 по 30.09.2019 та банківською карткою підприємства (споживача) за період з 07.01.2019 по 01.10.2019, з яких вбачається здійснення Комунальним підприємством «Водопостачання м. Вознесенська» таких платежів за спірний період за наданими постачальником рахунками: 08.07.2019 на суму 41200,00 грн; 09.07.2019 на суму 15000,00 грн; 09.07.2019 на суму 140000,00 грн; 29.07.2019 на суму 14000,00 грн; 29.07.2019 на суму 71330,45 грн; 30.07.2019 на суму 9835,00 грн; 13.08.2019 на суму 76135,65 грн; 15.08.2019 на суму 194000,00 грн; 13.09.2019 на суму 56300,00 грн; 13.09.2019 на суму 211337,37 грн; 30.09.2019 на суму 230000,00 грн на загальну суму 1059138,47 грн.

Таким чином, за перевіреними судом даними позивача, які не спростовані та не заперечені відповідачем, останній дійсно порушив договірні зобов`язання в частині своєчасності здійснення позивачу платежів за спожиту активну електричну енергію за розрахункові періоди з липня 2019 року по вересень 2019 року.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як свідчать матеріали справи, контррозрахунок заявлених позивачем до стягнення сум відповідачем не надано, заперечень або погодження щодо факту порушення строків оплати не висловлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у даних правовідносинах позивачем доведено факт порушення відповідачем у спірний період з липня 2019 року по вересень 2019 року норм та приписів чинного законодавства, в частині своєчасності проведення оплати за поставлену активну електричну енергію, в зв`язку із чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Разом із тим, внаслідок неналежного виконання зобов`язань по сплаті рахунків за спожиту активну електричну енергію відповідачу позивачем була нарахована пеня за сукупний період з 15.07.2019 по 30.09.2019 (по кожному рахунку окремо) на загальну суму 20741,98 грн та 3 % річних за сукупний період з 15.07.2019 по 30.09.2019 (по кожному рахунку окремо) на загальну суму 1849,96 грн.

Стосовно заявленої позивачем до стягнення суми пені в розмірі 20741,98 грн, суд зазначає таке.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За умовами п. 5.8 Договору у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається у комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього Договору.

Крім того, відповідно до п. 5 Комерційної пропозиції (Додаток до Договору) у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення: - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування; - 3% річних від простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Отже, на підставі ст. 549 ЦК України, ст. 230 ГК України та відповідних положень Договору, позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню.

Водночас, перевіривши розрахунки позивача, суд встановив, що нарахування пені по рахункам № 50/248/7/1/П1 від 08.07.2019 на суму 228900,00 грн (за липень 2019 р.), № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 на суму 176981,68 грн (за серпень 2019 р.) та № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 на суму 125522,14 грн (за вересень 2019 р.) позивачем здійснено з допущенням помилок.

По-перше, по рахунку № 50/248/7/1/П1 від 08.07.2019 позивачем нараховано пеню за сукупний період (з урахуванням періодичності погашення боргу) з 15.07.2019 по 31.07.2019 в загальній сумі 4547,83 грн.

При здійсненні відповідного нарахування позивачем не було враховано, що при зміні розміру облікової ставки Національного банку України з 19.07.2019 розрахунок пені за дату 19.07.2019 здійснюється виходячи з нового розміру облікової ставки.

Судом здійснено перерахунок розміру пені за допомогою програми Законодавство та встановлено, що обґрунтованою сумою пені за рахунком № 50/248/7/1/П1 від 08.07.2019 за період з 15.07.2019 по 31.07.2019 є 4541,56 грн.

По-друге, по рахунку № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 позивачем нараховано пеню за період прострочення платежу з 06.08.2019 по 31.08.2019 в сумі 4121,49 грн. По рахунку № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 позивачем нараховано пеню за період прострочення платежу з 09.09.2019 по 30.09.2019 в сумі 2383,20 грн.

Разом із тим, за умовами п. 5.7 Договору, оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Оскільки відповідні нарахування здійснені позивачем у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем рахунку, оформленого постачальником, то оплата такого рахунку мала бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем.

У рахунках № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 на суму 176981,68 грн (за серпень 2019 р.) та № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 на суму 125522,14 грн (за вересень 2019 р.) наявна інформація про дати їх отримання споживачем 06.08.2019 та 09.09.2019. Таким чином, встановлений умовами Договору строк для їх оплати мав бути не менше 5 робочих днів і тривав до 13.08.2019 та 16.09.2019 відповідно.

Судом здійснено перерахунок розміру пені за допомогою програми Законодавство та встановлено, що обґрунтованою сумою пені за рахунком № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 за період з 14.08.2019 по 31.08.2019 є 2967,47 грн; обґрунтованою сумою пені за рахунком № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 за період з 17.09.2019 по 30.09.2019 є 1588,80 грн.

Крім того, позивачем допускалися незначні арифметичні помилки при визначенні загальної суми пені заявленої до стягнення при додаванні складових сум за окремі періоди.

Таким чином, за перерахунком суду, за сукупний період з 15.07.2019 по 30.09.2019 (по кожному рахунку окремо) підлягає стягненню пеня на загальну суму 18787,27 грн.

У задоволені ж позову про стягнення пені в іншій частині, а саме в сумі 1954,71 грн, господарський суд відмовляє.

Щодо заявленої до стягнення суми 3% річних у розмірі 1849,96 грн суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не має характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних.

Водночас, перевіривши розрахунки позивача в частині нарахування 3% річних, суд встановив, що нарахування позивача по рахункам № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 на суму 176981,68 грн (за серпень 2019 р.) та № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 на суму 125522,14 грн (за вересень 2019 р.) позивачем здійснено з допущенням помилок.

Так, по рахунку № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 позивачем нараховано 3 % річних за період прострочення платежу з 06.08.2019 по 31.08.2019 в сумі 363,66 грн.

По рахунку № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 позивачем нараховано 3 % річних за період прострочення платежу з 09.09.2019 по 30.09.2019 в сумі 216,65 грн.

Разом із тим, як уже було зазначено вище, позивачем невірно визначено строк для оплати вищевказаних рахунків. З урахуванням умов п. 5.7 Договору, строк для оплати рахунків № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 та № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 тривав до 13.08.2019 та 16.09.2019 відповідно.

Судом здійснено перерахунок розміру 3% річних за допомогою програми Законодавство та встановлено, що обґрунтованою сумою 3% річних за рахунком № 50/248/8/1/П1 від 06.08.2019 за період з 14.08.2019 по 31.08.2019 є 261,84 грн; обґрунтованою сумою 3% річних за рахунком № 50/248/9/1/П1 від 09.09.2019 за період з 17.09.2019 по 30.09.2019 є 144,44 грн.

Крім того, позивачем допускалися незначні арифметичні помилки при визначенні загальної суми 3 % річних, заявленої до стягнення при додаванні складових сум за окремі періоди.

Отже, за перерахунком суду, за сукупний період з 15.07.2019 по 30.09.2019 (по кожному рахунку окремо) підлягають стягненню 3 % річних на загальну суму 1675,91 грн.

З огляду на що, суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача 3% річних в сумі 174,05 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача належить стягнути на користь позивача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 1860,68 грн ((20463,18 / 22591,94) * 100 % = 90,58 %; 90,58 % * 1921,00 = 1740,04) судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Водопостачання м. Вознесенська» (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, буд. 2; ідентифікаційний код 33321803) заборгованість в розмірі 20463,18 грн, з яких: пеня у розмірі 18787,27 грн, 3 % річних у сумі 1675,91 грн, а також 1740,04 грн судового збору.

В решті позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 1954,71 грн та 3 % річних в сумі 174,05 грн відмовити позивачу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; ідентифікаційний код 42129888).

Відповідач: Комунальне підприємство «Водопостачання м. Вознесенська» (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, буд. 2; ідентифікаційний код 33321803).

Повне рішення складено та підписано судом 23.12.2019.

Суддя О.Г. Смородінова