ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Справа№ 910/7927/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Горді В.В.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 27.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 20.08.2019

у справі № 910/7927/19 (суддя: Морозов С.М.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр»

про стягнення 10 255,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» суми заборгованості за Договором постачання природного газу №1558/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016 року у розмірі 10 255,09 грн., а саме суми пені в розмірі 8 944,42 грн. та суми 3% річних в розмірі 1 310,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного Договору постачання природного газу №1558/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016 року поставив відповідачу природний газ, який останнім був оплачений з порушенням встановлених договором строків, у зв`язку з чим у період з листопада 2016 року по жовтень 2017 року виникли підстави для нарахування пені та 3% річних на загальну суму 10 255,09 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» суму пені в розмірі 8 944,42 грн., суму 3% річних в розмірі 1 310,67 та суму судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Рішенням мотивоване тим, що позивач належними та допустимими доказами довів факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені та 3% річних.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги:

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі №910/7927/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2019 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

03.10.2019 суддя Іоннікова І.А. заявила про самовідвід від розгляду справи №910/7927/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2019 заяву судді Іоннікової І.А про самовідвід від розгляду справи №910/7927/19 задоволено. Справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення заміни судді відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3984/19 від 03.10.2019 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 у справі №910/7927/19 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі №910/7927/19 - залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

21.10.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про усунення недоліків з доказами надіслання апеляційної скарги та доданих до неї документів іншій стороні у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7927/19, розгляд справи призначено на 27.11.2019, надано строк на подачу відзивів, заяв, клопотань.

08.11.2019 від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте на підставі неповністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» передбачено списання нарахованих штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язання, в тому числі, спірного, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що оскільки заборгованість, на яку нараховано пеню та 3 % річних виникла після прийняття Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», він не застосовується до спірних правовідносин, а підстави для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання відсутні.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні 27.11.2019 року представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 27.11.2019 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

14.09.2016 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) був укладений Договір постачання природного газу №1558/1617-ТЕ-41 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору позивач зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору природний газ, що продається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року включно природний газ обсягом до 1 010 тис. куб. метрів. (п. 2.1. Договору).

Постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, що ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України) - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 5.1. Договору регульована ціна на природний газ (без урахування тарифів з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включається до його вартості відповідно до Податкового кодексу України), який постачається за цим договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року №758.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. (п. 6.1. Договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 року до 31 березня 2017 року включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №2 від 31.03.2017 року до Договору сторони погодили п. 2.1. викласти наступним чином: «Постачальник передає споживачу з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року включно газ обсягом до 181 тис. куб. метрів.».

Ціна (без урахування тарифів з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включається до його вартості відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року №187. (п. 5.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 31.03.2017 року).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 року до 30 вересня 2017 року включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. (п. 12.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 31.03.2017 року).

На виконання умов вказаного договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 5 964 920,87 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу:

- Акт від 31.10.2016 року на суму 513 572,64 грн.;

- Акт від 30.11.2016 року на суму 875 854,85 грн.;

- Акт від 31.12.2016 року на суму 1 045 339,75 грн.;

- Акт від 31.01.2017 року на суму 1 171 509,01 грн.;

- Акт від 28.02.2017 року на суму 965 943,55 грн.;

- Акт від 31.03.2017 року на суму 592 257,19 грн.;

- Акт від 30.04.2017 року на суму 228 557,62 грн.;

- Акт від 31.05.2017 року на суму 129 786,80 грн.;

- Акт від 31.07.2017 року на суму 130 528,10 грн.;

- Акт від 31.08.2017 року на суму 143 800,34 грн.;

- Акт від 30.09.2017 року на суму 167 771,02 грн.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач здійснював несвоєчасно оплату за переданий газ у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1. Договору.

Так, за Актами приймання-передачі природного газу відповідач розраховувався наступним чином:

- за Актом від 31.10.2016 року здійснено оплати: 30.11.2016 року - на суму 300 000,00 грн., 09.12.2016 року - на суму 213 572,64 грн.;

- за Актом від 30.11.2016 року здійснено оплати: 29.12.2016 року - на суму 600 000,00 грн., 30.12.2016 року - на суму 60 000,00 грн., 04.01.2017 року - 35 000,00 грн.;

- за Актом від 31.12.2016 року здійснено оплати: 10.01.2017 року - на суму 100 000,00 грн., 11.01.2017 року - на суму 28 000,00 грн., 12.01.2017 року - на суму 52 854,85 грн., 31.01.2017 року - на суму 1 045 339,75 грн.;

- за Актом від 31.01.2017 року здійснено оплати: 27.02.2017 року - на суму 200 000,00 грн., 28.02.2017 року - на суму 630 000,00 грн., 01.03.2017 року - на суму 341 509,02 грн.;

- 28.02.2017 року позивачем було здійснено закриття заборгованості на суму 830 000,00 грн.;

- за Актом від 28.02.2017 року здійснено оплати: 27.03.2017 року - на суму 400 000,00 грн., 28.03.2017 року - на суму 300 000,00 грн., 29.03.2017 року - на суму 265 943,55 грн.;

- за Актом від 31.03.2017 року здійснено оплати: 26.04.2017 року - на суму 390 000,00 грн., 27.04.2017 року - на суму 202 257,19 грн.;

- за Актом від 30.04.2017 року здійснено оплати: 30.05.2017 року - на суму 218 000,00 грн., 31.05.2017 року - на суму 10 557,62 грн.;

- 31.05.2017 року позивачем було здійснено закриття заборгованості на суму 228 557,62 грн.;

- за Актом від 31.05.2017 року здійснено оплати: 30.06.2017 року - на суму 129 786,80 грн.;

- 30.06.2017 року позивачем було здійснено закриття заборгованості на суму 129 786,80 грн.;

- за Актом від 31.07.2017 року здійснено оплати: 28.08.2017 року - на суму 130 528,10 грн.;

- 28.08.2017 року позивачем було здійснено закриття заборгованості на суму 130 528,10 грн.;

- за Актом від 31.08.2017 року здійснено оплати: 27.09.2017 року - на суму 143 800,34 грн.;

- 27.09.2017 року позивачем було здійснено закриття заборгованості на суму 143 800,34 грн.;

- за Актом від 30.09.2017 року здійснено оплати: 27.10.2017 року - на суму 167 771,02 грн.;

- 27.10.2017 року позивачем було здійснено закриття заборгованості на суму 167 771,02 грн.

Пунктом 8.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 31.03.2017 року) передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

З огляду на здійснення відповідачем оплати вартості отриманого природного газу з пропущення строків здійснення такої оплати, передбачених умовами п. 6.1. Договору, позивачем нараховано відповідачу суму пені в розмірі 8 944,42 грн. та суму 3% річних в розмірі 1 310,67 грн.

Як зазначено вище, відповідно до п. 6.1. Договору відповідач свій обов`язок з оплати вартості отриманого природного газу виконав з пропущенням строків здійснення такої оплати, тобто після 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу, що фактично випливає із проведених відповідачем оплат, які вказані вище та не заперечено відповідачем.

Твердження представника відповідача, апелянта, про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з нього пені та 3% річних підпадають під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» колегія суддів відхиляє, оскільки вказаним законом регулюються правовідносини щодо врегулювання заборгованості за газ спожитий до 01.07.2016, натомість в даній справі предметом спору є стягнення пені та 3 % річних за газ спожитий після 01.07.2016, а тому положення вказаного закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Факт наявності прострочення відповідача щодо вчасної оплати вартості отриманого за Договором природного газу підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

При цьому, пунктом 8.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 31.03.2017) передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних, колегія суддів визнає його обґрунтованим та правомірним, а тому до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 8 9944,42 грн. та 3% річних в розмірі 1 310,67 грн.

Твердження відповідача щодо пропущення позивачем строку на звернення з даним позовом до суду правомірно відхилено судом першої інстанції, оскільки сторонами в п. 10.3. Договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 (п`ять) років.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Враховуючи обставини справи, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, у позивача виникло право на стягнення з відповідача штрафу та 3 % річних, а невизнання відповідачем вказаного факту порушує права позивача на справедливу компенсацію за порушення його прав за Договором.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Відповідачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено наявності обставин, які б звільняли його від відповідальності за неналежне виконання Договору, з огляду на що колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 1 липня 2016 року для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), не погашена станом на 31 грудня 2016 року, за умови відсутності поточної заборгованості за електричну енергію на дату укладення договору про реструктуризацію заборгованості.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» передбачено, що на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки період у який виникла заборгованість не охоплюється положеннями вказаного закону.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/7927/19 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/7927/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/7927/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/7927/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.12.2019.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська