ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м. Дніпро Справа № 904/3779/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

судді: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 р.

( суддя Євстигнеєва Н.М., м. Дніпро ) про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" до Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича про визнання договору оренди сільськогосподарської техніки недійсним у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця

Слабошпицького Святослава Михайловича,

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес",

с. Лозуватка Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_1 ,

м. Дніпро

про стягнення 880 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 904/3779/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес", про стягнення неустойки за користування предметом оренди у розмірі 880 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 р. було відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.09.2019 р.

07.10.2019 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Фізичної особи-підприємця Слабошпицького Святослава Михайловича, про визнання недійсним договору оренди сільськогосподарської техніки № 0106-2016 від 01.06.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на договір оренди сільськогосподарської техніки № 0106-2016 від 01.06.2016 р. укладений між Фізичною особою-підприємцем Слабошпицьким Святославом Михайловичем ( орендодавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" ( орендар ). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору оренди в порядку і на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати за плату орендарю у строкове користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове користування сільськогосподарську техніку (комбайн зернозбиральний марки CLAAS DOMINATOR 204-MEGA, 1998 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , потужність двигуна - 6000 см. куб.), що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Вказаний договір зі сторони орендодавця підписаний Слабошпицьким С.М., зі сторони орендаря - представником Сидоровим Є.В., який діяв на підставі доручення від 13.01.2016, печатка ТОВ "СФГ Гермес" відсутня. Доручення на вказаного представника від 13.01.2016 видана ТОВ "СФГ Гермес" в особі директора Слабошпицького С.М. строком дії до 31.12.2017 р. ЧП "Аудиторська фірма "Експерт Плюс" було складено 30.03.2017 р. акт приймання-передачі первинної документації між попереднім керівником ТОВ "СФГ Гермес" та знову обраним, в якому міститься перелік договорів, серед яких спірний договір відсутній. Крім того, як зазначає Позивач за зустрічним позовом, в товаристві було проведено службове розслідування, під час якого встановлено, що спірний комбайн перебуває на території підприємства, однак по бухгалтерському обліку в оренді не перебував і не перебуває, договір оренди відсутній, на балансі як орендоване майно не значиться, кошти на оренду майна не нараховувалися і не списувалися. Слабошпицький С.М. набув комбайн на підставі договору укладеного з ОСОБА_1 , який є недійсним, оскільки остання такий договір не підписувала, що встановлено почеркознавчою експертизою в кримінальному провадженні.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що договір оренди фактично було підписано одноосібно, оскільки зі сторони Відповідача діяла особа за дорученням, виданим саме Слабошпицьким С.М., як керівником товариства на той час, так само як і акти про виконання цього договору. Слабошпицький С.М . був керівником товариства до 08.02.2017 р., строк дії договору було визначено з 01.06.2016 р. до 31.01.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 р. зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" повернуто без розгляду.

Приймаючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що зустрічна позовна заява подана з пропуском строку, встановленого ГПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки господарський суд не в повному обсязі дослідив наявні в матеріалах справи документи, неправильно визначився із характером спірних правовідносин та не прийняв до уваги усі доводи Позивача за зустрічним позовом.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не було враховано тієї обставини, що Відповідачем за первісним позовом ( ТОВ СФГ «ГЕРМЕС» ) було наведено аргументи щодо поновлення процесуальних строків для подання зустрічної позовної заяви. Згідно зі ст. 119 ГПК України строк для подання відзиву на позов, може бути поновлений судом, а відповідно і строк для подання зустрічного позову може бути поновлений судом також. Якщо суд першої інстанції виявив недоліки у зустрічній позовній заяві, він повинен був залишити зустрічний позов без руху та надати строк для їх усунення, а не повертати останній, що порушує ст. ст. 119, 174 ГПК України.

Скаржник наголошує на тому, що на час підготовки відзиву на позовну заяву ТОВ «СФГ «ГЕРМЕС» не було відомо про важливі обставини, що і зумовили необхідність для поновлення процесуальних строків для доповнення відзиву та подання зустрічної позовної заяви. Тобто, підставою поновлення процесуальних строків зумовлюються тим, що юридичні факти, якими обґрунтовувались позовні вимоги у зустрічній позовній заяві, стали відомі лише в процесі розгляду справи.

Водночас, на думку Скаржника, судом не враховано такої важливої обставини як те, що Слабошпицький С.М. набув комбайн на підставі договору з ОСОБА_1 , який є недійсним, оскільки остання такий договір не підписувала, що встановлено почеркознавчою експертизою в кримінальному провадженні, тому не може передавати майно, що йому не належить, в оренду, а тому не є належними доказами відповідно до ГПК України та повинні бути визнані недійсними.

У зв`язку з надходженням до Господарського суду Дніпропетровської області апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 р., ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 р., на період розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги провадження у справі № 904/3779/19 зупинено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача: ОСОБА_1 .

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.

Ч. ч. 1, 2 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд констатує, що предметом оскарження є судова ухвала, котрою повернуто зустрічну позовну заяву заявникові.

Враховуючи, що п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України, стосовно перегляду ухвали суду про повернення заяви позивачеві ( заявникові ), міститься в переліку ч. 2 ст. 271 ГПК України, перегляд оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2019 р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 р. у справі № 904/3779/19, апеляційну скаргу залишено без руху, та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для надання доказів сплати судового збору у належному порядку та розмірі.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 р. у справі № 904/3779/19, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, Відповідач, зокрема, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Разом з цим, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до положень ст. 180 ГПК України Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

За змістом п. 8 ч. 2 ст. 176 ГПК України строк для подання відзиву на позов суд встановлює в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 р. було відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.09.2019 р., запропоновано Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 03.09.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 769, яке повернулося до суду.

07.10.2019 р. до Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" про визнання недійсним договору оренди сільськогосподарської техніки № 0106-2016 від 01.06.2016 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 116 ГПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Таким чином, з огляду на встановлений ухвалою суду строк подання відзиву на позовну заяву та дату вручення відповідної ухвали Відповідачу, останній день для подання відзиву на позовну заяву, або для подання Відповідачем зустрічної позовної заяви є 18.09.2019 р., тож подання зустрічного позову 07.10.2019 р. відбулось з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Між тим, у визначений господарським судом строк відзив на позовну заяву Відповідачем наданий не був. Також не подано і клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення із зустрічною позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Таким чином, пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення.

Наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 18.02.2019 р. у справі № 922/1161/18, від 02.12.2019 р. у справі № 921/230/19.

Однак, суд першої інстанції встановив, що письмового клопотання про поновлення строку на звернення з зустрічною позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" у встановленому процесуальним законом порядку не заявляло, а також не повідомляло про необхідність продовження строку для подання зустрічного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

За змістом рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відтак, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, передбаченого ГПК України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

З огляду на наведене висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви законний та обґрунтований, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування прийнятого у справі судового рішення, а подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Крім того, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє Відповідача права звернутися до господарського суду з окремим позовом у загальному порядку.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 р. у справі № 904/3779/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Справу повернути до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна