ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"20" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/4181/14
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Майданик Ю.В.

дослідивши матеріали справи

за заявою: Головного управління ДФС в Одеській області

до боржника: Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова (67755, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Бритівка, вул. Леніна, буд. 46; )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участі

представників сторін та учасників:

від кредиторів: Головного управління ДФС в Одеській області - Ткаченко А.О. за довіреністю № 388/9/15-32-10-06-43 від 20.12.2018р.; Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області - Бикова Ю.А. за довіреністю № 9485/07 від 03.06.2019р.; Одеського обласного центру зайнятості - Швернєнко М.А. за довіреністю № 5359/33/10 від 06.12.2018р.; Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Одеській області - Терешенкова Ю.В. за довіреністю № 25 від 03.04.2019р.;

ліквідатор банкрута: арбітражний керуючий Петровська Н.А.;

присутні: ОСОБА_1

Історія справи

Ухвалою Господарського суду Одеської області (суддя - Лепеха Г.А.) від 28.10.2014р. (т. 2 а.с. 5-9) порушено провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова (далі - СВК імені Кутузова); визнано грошові вимоги Білгород-Дністровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області до СВК імені Кутузова у сумі 1089121,82 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном СВК імені Кутузова; розпорядником майна СВК імені Кутузова призначено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Ухвалою попереднього засідання суду від 09.12.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів СВК імені Кутузова з вказівкою черговості та розміру вимог (т. 4 а.с. 146-148).

Постановою Господарського суду Одеської області від 16.12.2014р. СВК імені Кутузова визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. (т. 4 а.с. 155-158).

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, 16.12.2014р. здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання СВК імені Кутузова банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за №12523 від 16.12.2014р. (т. 4 а.с. 161-162).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2017р. суддею Грабован Л.І. справу №916/4181/14 прийнято до свого провадження (т. 10 а.с. 112-113).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2018р. (т.17 а.с. 96-105) серед іншого звільнено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. від виконання повноважень ліквідатора СВК імені Кутузова; призначено ліквідатором СВК імені Кутузова арбітражного керуючого Костіна С.О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2019р. звільнено арбітражного керуючого Костіна С.О. від виконання повноважень ліквідатора СВК імені Кутузова; зобов`язано арбітражного керуючого Костіна С.О. виконувати обов`язки ліквідатора до призначення судом в установленому законом порядку нового ліквідатора (т. 19 а.с. 161-165).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.08.2019р. призначено ліквідатором СВК імені Кутузова арбітражного керуючого Петровську Н.А. (т. 20 а.с. 142-145).

Зміст питань, що розглядаються судом. Заяви учасників

05.11.2019р. Чорноморська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області звернулася із заявою (т. 18 а.с. 152-153) про визнання поточних кредиторських вимог до СВК імені Кутузова на загальну суму 10 371, 70 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що станом на 01.01.2018р. відповідно до розрахунку податкового боргу та облікової картки платника податку податкова заборгованість СВК імені Кутузова перед бюджетом з єдиного соціального внеску за період з 22.12.2014р. по 20.04.2016р. становить 10 371, 70 грн., яка нарахована згідно декларацій.

08.10.2019р. Головним управлінням ДФС в Одеській області надано відповідь на відзив (т. 21 а.с. 95-97), в якому зазначено за даними ІТС „Податковий блок" станом на 01.01.2018р. заборгованість боржника по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 10 371, 70 грн., яка нараховувалася згідно звітів, поданими уповноваженою особою СВК імені Кутузова за періоди: від 15.12.2014р., 20.02.2015р., 12.03.2015р., 20.04.2015р., 20.05.2015р., 22.06.2015р., 16.07.2015р., 03.08.2015р., 04.09.2015р., 20.10.2015р., 19.11.2015р., 15.12.2015р., 19.01.2016р., 18.02.2016р., 04.03.2016р., 06.04.2016р. При цьому, заявник посилається на положення Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч. 1 ст. 2, п. 1 ч.2 ст. 6, ч. 12 ст. 9). Заявник вказує, що заява про визнання кредиторських вимог була подана 07.11.2018р. Чорноморською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, яка на момент подачі заяви знаходилася в стані припинення. Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018р. №296 „Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" Чорноморську ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області реорганізовано шляхом її приєднання до Головного управління ДФС в Одеській області як структурний підрозділ. 15.05.2019р. державним реєстратором вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №1003494 при припинення Чорноморської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області в результаті її реорганізації. Враховуючи те, що Чорноморська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області на момент подання заяви про визнання кредиторських вимог була лише в стані припинення, тому є належним заявником у справі.

Попереднім ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Костіним С.О. надано відзив (т. 18 а.с. 84) на заяву Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, в якому зазначено про визнання заявлених вимог в сумі 10 371, 70 грн. та їх задоволення в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, оскільки заява подана після закінчення строку, передбаченого абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

26.09.2019р. від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Петровської Н.А. надійшов відзив (т. 21 а.с. 62) на заяву Чорноморської ОДПІ в Одеській області, в якому викладено прохання відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі. Посилаючись на положення ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор банкрута вказує, що такий борг не може з`явитися після відкриття ліквідаційної процедури. У відповідності до інформації, розміщеної на сайті Міністерства юстиції України Чорноморська ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області є припиненою, а тому її вимоги у будь-якому випадку не можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів.

26.11.2019р. ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Петровською Н.А. надано заперечення на відповідь на відзив Головного управління ДФС (т. 21 а.с. 214-217), в якому викладено прохання відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі. Ліквідатором банкрута вказано, що наказом №1 від 16.12.2014р. було звільнено із займаної посади голову СВК імені Кутузова ОСОБА_1 , тоді як з моменту винесення постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, єдиною особою, уповноваженою на представництво боржника в установах та організаціях, підписання податкових декларацій та інших документів є ліквідатор, інформація про призначення якого міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, посадовими особами контролюючого органу, уповноваженими на прийняття податкових декларацій не було перевірено повноваження особи, яка подає та особи, яка підписувала відповідні документи. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатором банкрута зазначено, що у зв`язку із необхідністю залучення відповідних спеціалістів безпосередньо, у самого боржника не виникає жодних нових зобов`язань, у тому числі у зв`язку із необхідністю сплачувати таким спеціалістам заробітну плату та здійснювати з цієї заробітної плати, передбачені законодавством відрахування (податки, збори, обов`язкові платежі).

Обставини, встановленні судом

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2014р. (т. 2 а.с. 5-9) порушено провадження у справі про банкрутство СВК імені Кутузова).

Постановою Господарського суду Одеської області від 16.12.2014р. СВК імені Кутузова визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. (т. 4 а.с. 155-158).

Згідно звіту, сформованого страхувальником 15.12.2014р. (т. 18 а.с. 169-172), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 2039, 50 грн.

Відповідно до звіту, сформованого страхувальником 20.02.2015р. (т. 18 а.с. 173-176), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Згідно звіту, сформованого страхувальником 12.03.2015р. (т. 18 а.с. 177-180), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Відповідно, сформованого страхувальником 15.04.2015р. (т. 19 а.с. 1-4), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Згідно звіту, сформованого страхувальником 07.05.2015р. (т. 19 а.с. 5-8), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Відповідно, сформованого страхувальником 22.06.2015р. (т. 19 а.с. 9-12), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Згідно звіту, сформованого страхувальником 16.07.2015р. (т. 19 а.с. 13-16), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Відповідно до звіту, сформованого страхувальником 03.08.2015р. (т. 19 а.с. 17-20), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Згідно звіту, сформованого страхувальником 04.09.2015р. (т. 19 а.с. 21-24), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Відповідно до звіту, сформованого страхувальником 20.10.2015р. (т. 19 а.с. 25-28), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Згідно звіту, сформованого страхувальником 19.11.2015р. (т. 19 а.с. 29-32), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Відповідно до звіту, сформованого страхувальником 15.12.2015р. (т. 19 а.с. 33-36), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Згідно звіту, сформованого страхувальником 19.01.2016р. (т. 19 а.с. 37-40), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 611, 85 грн.

Відповідно до звіту, сформованого страхувальником 18.02.2016р. (т. 19 а.с. 41-44), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 330 грн.

Згідно звіту, сформованого страхувальником 04.03.2016р. (т. 19 а.с. 45-48), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 330 грн.

Відповідно до звіту, сформованого страхувальником 06.04.2016р. (т. 19 а.с. 49-52), на суму нарахованої заробітної плати був нарахований єдиний внесок в сумі 330 грн.

Загальна сума заборгованості СВК імені Кутузова перед Чорноморською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Одеській області, яка нарахована згідно звітів з єдиного внеску за період з 15.12.2014р. по 06.04.2015р., становить 10 371, 70 грн.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, судом застосовується положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час розгляду заяви Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, оскільки така заява була подана під час дії вказаного Закону, провадження у справі №916/4181/14 про визнання банкрутом СВК імені Кутузова порушено за нормами Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та за нормами останнього визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, наслідки виникли з врахуванням саме положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Грошове зобов`язання у відповідності до абз. 4 ч. 1 ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, в тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до абз. 1-3 ч. 1 ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Ч. 2 ст. 41 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

Ч. 3 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства з 21.10.2019р., суд також застосовує норми Кодексу України з процедур банкрутства, які є аналогічними положенням Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Грошове зобов`язання згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 1-3 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п.3? ч. 1 ст. 1 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Висновки суду

Провадження у даній справі про банкрутство СВК імені Кутузова перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду Одеської області від 16.12.2014р.

Судом встановлено, що заявлені грошові вимоги Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до СВК імені Кутузова в сумі 10 371, 70 грн. є вимогами зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які нараховані на підставі звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб за період з 15.12.2014р. по 06.04.2015р.

Таким чином, заявлені грошові вимоги Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до СВК імені Кутузова в сумі 10 371, 70 грн. виникли після винесення постанови про визнання боржника банкрутом.

Виходячи із вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", обов`язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов`язок встановлення розміру, моменту та періоду виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд.

Системний аналіз положень п. 1.3. ст. 1 ПК України та положень ч. 1 ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави дійти висновку, що з моменту визнання боржника банкрутом (ухвалення постанови у справі про банкрутство) у банкрута не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) (котрі нараховані після моменту визнання боржника банкрутом), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/14827/16 від 12.03.2019р., по справі №911/3883/16 від 08.10.2019р. ).

У зв`язку з визнанням боржника банкрутом у такої особи виникає особливий правовий статус, який є значно відмінний від статусу боржника і з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у останнього не можуть виникати нові зобов`язання зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

При цьому, боржник визнаний судом банкрутом, з урахуванням вимог ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", має право на легітимне очікування щодо звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування безпосередньо випливають із конституційно норми ч. 2 ст. 19 Конституції України про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Характеристика очікувань як легітимних поєднує в собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом передбачена законом (ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), а також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019р. по справі №913/412/16.

Таким чином, аналізуючи положення названого закону, можна дійти висновку, що в ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута в особі його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами Закону про банкрутство. Такими випадками є зобов`язання з оплати витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Також, згідно положень зазначених норм у банкрута припиняється підприємницька діяльність та припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута.

При цьому, суд зазначає, що положення Кодексу України з процедур банкрутства стосовно визнання понять (ст. 1 ) та наслідків визнання боржника банкрутом (ст. 59) є аналогічні положенням Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 41 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня визнання підприємства банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури працівників цього підприємства повідомляється про звільнення в установленому законом порядку, кошти на оплату праці не перераховуються, виплата заробітної плати припиняється, а фонд оплати праці саме з метою оплати праці працівників з вказаного часу припиняє своє формування, отже, у ліквідаційній процедурі у банкрута не виникає додаткових поточних зобов`язань зі сплати обов`язкових платежів.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №904/404/15 від 12.04.2018р.

Враховуючи викладене, заявлені грошові вимоги Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до СВК імені Кутузова в сумі 10 371, 70 грн. є безпідставними, оскільки з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тобто з 16.12.2014р., нові грошові зобов`язання, в силу ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не виникають.

Приймаючи до уваги викладене, суд відхиляє повністю вимоги Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання поточних кредиторських вимог до СВК імені Кутузова на загальну суму 10 371, 70 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

Відхилити повністю вимоги Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання поточних кредиторських вимог до Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова (67755, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Бритівка, вул. Леніна, буд. 46; ) на загальну суму 10 371, 70 грн.

Ухвала набирає законної сили 20.12.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено та підписано 24.12.2019р.

Копію ухвали надіслати: Чорноморській ОДПІ ГУ ФС в Одеській області (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Шевченка, буд.3), ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Петровській Н.А. (79054, м. Львів, вул. Петлюри, 2, а/с 3147, ВПЗ №54).

Суддя Л.І. Грабован