ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2304/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

секретар судового засідання:Ревкова Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" на рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2019р. (суддя Федорова О.В., повне рішення складено 29.01.2019 року) у справі № 908/2304/18

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до відповідача: приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, буд. 65/97)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" про стягнення 1 037 972,36 грн. пені, 365 442,34 грн. 3% річних та 957 563,61 грн. інфляційних втрат, нарахованих за прострочення оплати відповідачем природного газу за договором купівлі-продажу природного газу №5056/1617-ТЕ-13 від 14.09.2016 року.

Рішенням господарського суду Запорізької області позовні вимоги задоволені в повному обсязі стягнуто з приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню в сумі 1 037 972,36 грн., 3% річних у розмірі 365 442,34 грн., інфляційні втрати в розмірі 957 563,61 грн., та витрати зі сплати судового збору в сумі 35 414,67 грн. В задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" про зменшення розміру пені на 80% відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач допустив прострочення оплати за природний газ, спожитий протягом жовтня - грудня 2016 року та з лютого по березень 2017 року. Позивачем правильно розрахована сума пені, 3% річних та інфляційні. Суд відхилив доводи відповідача про те, що підписанням спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків сторони змінили строк виконання зобов?язань за договором, оскільки зміст підписаних сторонами спільних протокольних рішень свідчить, що вказані рішення не містять умов про зміну порядку оплати природного газу за договором, а встановлюють порядок погашення заборгованості за спожитий природний газ на суму наданих пільг та субсидій, яка вже склалась на момент підписання цих рішень. Крім того, за умовами п. 5.3 спільних протокольних рішень, дані рішення є чинними лише в разі проведення відповідного фінансування. Тобто в разі відсутності відповідного бюджетного фінансування дане рішення не породжує правових наслідків для сторін. Суд вважав, що в даному випадку сторони врегулювали питання розрахунку за природний газ у випадку підписання спільних протокольних рішень, визначивши, що підписання цих рішень не змінює порядок розрахунків за договором. Правові підстави для зміни погодженого сторонами порядку розрахунків за договором відсутні.

Заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру пені на 80% суд залишив без задоволення з врахуванням того, що зобов`язання з оплати природного газу за договором купівлі-продажу природного газу №5056/1617-ТЕ-13 від 14.09.2016 року покладаються саме на відповідача. Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Відповідач є приватним підприємством і відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик. Суд вважає, що підписавши договір купівлі-продажу природного газу, відповідач був обізнаний про існуючий порядок розрахунків, у тому числі у випадку підписання спільних протокольних рішень про порядок взаємних розрахунків, та правові наслідки порушення строків розрахунку. Той факт, що частина вартості придбаного відповідачем природного газу мала бути компенсована за рахунок відшкодування державою сум пільг та субсидій, не звільняє відповідача від обов`язку з оплати придбаного природного газу. Суд указує, що відповідач не був позбавлений можливості перераховувати кошти з власного поточного рахунку на рахунок зі спеціальним режимом використання, тим самим впливаючи на стан розрахунку за природний газ. Умови укладеного сторонами договору не виключають можливості застосування такого порядку розрахунку, а визначають тільки порядок перерахування коштів, що надходять від споживачів. Суд вважав, що відповідач не довів наявність обставин, які можуть бути підставою для зменшення пені на 80%, так само як і не обґрунтував розмір зменшення пені, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Бердянське підприємство теплових мереж" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись просить рішення господарського суду скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити, а в разі відсутності підстав для відмови у позові у повному обсязі, задовольнити клопотання ПрАТ"Бердянське підприємство теплових мереж" про зменшення пені на 80%.

В обгрунтування апеляційних вимог, скаржник, посилаючись на діюче законодавство та правові позиції Верховного Суду, указав, що:

- ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не врахував, що відповідно до ч.1 п.6.2 договору, розрахунки необхідно проводити з рахунків відповідача зі спеціальним режимом використання, який відкритий відповідачем, що не заперечувалося позивачем;

- незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, саме державою через нормативно-правові акти визначено порядок сплати за природний газ теплопостачальними організаціями постачальнику природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки, яким є позивач, а відповідач не може впливати на розрахунки за спожитий газ, оскільки перерахування коштів зі спеціальних рахунків відповідача на рахунки позивача відбувається автоматично згідно реєстрів НКРЕКП, а у відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ;

- суд безпідставно не врахував норми постанови КМУ № 217 від 18.06.2014 року, відповідно до якої на рахунки теплопостачального підприємства підлягють перерахуванню лише витрати на оплату праці, витрати на внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування працівників, витрати на сплату податків та зборів;

- відповідач має кошти для розрахунку з позивачем одержані від власних споживачів. Інших додаткових коштів підприємство не отримує;

- підписаними протокольними рішеннями сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за поставлений природний газ, в тому числі змінили строки виконання боржником зобов?язань перед кредитором, які виникли на підставі договору;

- в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач затримував перерахування йому коштів за газ, які виділялися з державного бюджету на підставі спільних протокольних рішень, тому зобов?язання, що виникло на підставі спільних протокольних рішень не вважається простроченим, а тому відсутні підстави для нарахування фінансових санкцій;

-не підтверджено належними доказами факт прострочення відповідачем оплати за газ з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання відповідача на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача, та не підтверджено належними доказами факт прострочення відповідачем оплати за газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на надання пільг, субвенцій і компенсацій населенню, що сплачені згідно спільних протокольних рішень;

-судом, при відмові у задоволенні клопотання про зменшення суми пені, не враховано ряд обставин, які не залежать від відповідача, відсутність в матеріалах справи доказів настання для позивача негативних наслідків, в тому числі збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором;

-в діях відповідача відсутня вина в порушенні зобов`язань за договором, а мають місце виняткові обставини.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 12.03.2019 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" на рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2019 року у справі № 908/2304/18. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Ухвалою від 14.05.2019р. провадження по справі зупинено до розгляду Об?єднаною палатою Верховного суду справи № 924/296/18.

Ухвалою суду від 28.11.2019р. провадження у справі поновлено з 94.12.2019р.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, заслухавши представників сторін, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, встановила наступне.

Як встановлено рішенням господарського суду і вбачається з матеріалів справи, 14.09.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та публічним акціонерним товариством "Бердянське підприємство теплових мереж" (покупець) укладено договір №5056/1617-ТЕ-13 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов?язується оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що природний газ, який постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

У п. 2.1 договору погоджено обсяг природного газу, який продавець передає покупцеві з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2017 року до 24 892 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями.

Кількість переданого природного газу визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу (п. 4.1 договору).

Пунктом 5.2 договору встановлено, що ціна за 1 000 куб.м. природного газу за цим договором становить 5 930,40 грн. з ПДВ.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Також сторони погодили в п. 6.1 договору, а з 22.03.2017 року в пункті 6.1.1 договору (згідно додаткової угоди №2 від 22.03.2017 року), що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Згідно п. 6.2 Договору, споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюється дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання".

Пунктом 8.2 договору передбачена сплата пені у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахованої від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У п. 12.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 року до 31.03.2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

В договір вносилися зміни додатковими угодами №1 від 23.01.2017 року та №2 від 22.03.2017 року.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу протягом жовтня - грудня 2016 року та з лютого по березень 2017 року природний газ на загальну суму 93 489 719,63 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу:

від 31.10.2016 року на суму 8 815 610,76 грн.;

від 30.11.2016 року на суму 19 515 505,31 грн.;

від 31.12.2016 року на суму 25 216 796,17 грн.;

від 28.02.2017 року на суму 23 326 445,59 грн.;

від 31.03.2017 року на суму 16 615 361,80 грн.

За отриманий природний газ відповідач розрахувався повністю, але оплата здійснювалася несвоєчасно.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій від 11.01.2005 № 20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Департаментом фінансів Запорізької облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Бердянської міської ради Запорізької області, Управлінням праці та соціального захисту населення Бердянської міської ради Харківської області, ПАТ Бердянське підприємство теплових мереж та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" були підписані Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України:

- №825 від 10.02.2017 року на суму 10 911 818,56 грн. за природний газ 2016 року;

- №1486 від 10.03.2017 року на суму 20 800 000,00 грн. за природний газ за 2017 рік.

Згідно розділу 1 вищевказаних протокольних рішень, предметом спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (далі постанова КМУ № 20).

Відповідно до п. 2.7 розділу 2, яким передбачено порядок розрахунків, Сторона 5 (ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж») перераховує Стороні останній (Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України") кошти:

в сумі 10 911 818,56 грн. за природний газ 2016 року згідно з Договором від 14.09.2016 № 5056/1617-ТЕ-13 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20", за природний газ за 2016рік, Договір від 14.09.2016 № 5056/1617-ТЕ-13 " (протокольне рішення № 825);

в сумі 20 800 000,00 грн. за природний газ за 2017 рік згідно з Договором від 14.09.2016 № 5056/1617-ТЕ-13 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20", за природний газ 2017рік, Договір від 14.09.2016 № 5056/1617-ТЕ-13 ".

В розділі 3 протокольних рішень зазначено, що з метою реалізації цього спільного протокольного рішення сторони зобов`язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688; перерахувати кошти наступній Стороні, а Сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього спільного протокольного рішення; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим спільним протокольним рішенням.

Отже згідно даного пункту сторони зобов`язалися перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Укладаючи спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання електроенергію.

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20. Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п.п.2.1-2.3 вищевказаного Порядку, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акту звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктом 2.7 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Водночас відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2016 №705 "Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій, компенсацій", у пункті 7 в абзаці 4 слова "за згодою учасників" виключено, а також, доповнено пункт абзацами такого змісту: "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Укртрансгаз", державне підприємство "Енергоринок", виробники електроенергії та вугледобувні підприємства підписують з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом п`яти робочих днів. До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг). Учасник розрахунку має право відмовитися від підписання спільного протокольного рішення виключно за умови відсутності боргу перед учасником за товари/послуги, який планується погасити відповідно до цього Порядку. Так, спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету є частиною законодавства, оскільки укладені на виконання постанови Кабінету Міністрів України, а тому є обов`язковими для виконання всіма сторонами.

Таким чином, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі Договору.

Господарський суд не дав належної оцінки діючому законодавству та безпідставно не прийняв до уваги спільні протокольні рішення.

Згідно виписки з рахунку позивача, кошти відповідно до протокольного рішення № 825 від 10.02.2017 року в сумі 10 911 818,56 грн. надійшли на рахунок позивача 17.02.2017 року, а кошти згідно протокольного рішення № 1486 від 10.03.2017 року в сумі 20 800 000,00 грн. фактично надійшли 10.03.2017 року.

Доказів порушення відповідачем строків оплати, встановлених протокольними рішеннями, не надано.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання", оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Кошти, що надійшли на рахунки із спеціальним режимом використання, перераховуються банками згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України, виключно на рахунок: гарантованого постачальника; теплогенеруючої організації; теплопостачальної організації; теплотранспортуючої організації.

Цим порядком також визначається механізм перерахування коштів такими організаціями для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014р. затверджено "Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки" (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку, теплопостачальні організації, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у постачальника природного газу із спеціальними обов`язками такими теплопостачальними організаціями або теплогенеруючими організаціями, в яких теплопостачальні організації купують теплову енергію, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів "населення", "релігійні організації", "бюджетні установи", "інші споживачі" (далі - спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними організаціями).

Відповідно до пункту 7 Порядку, теплопостачальні і теплогенеруючі організації та їх структурні підрозділи інформують споживачів про відкриті в уповноваженому банку спеціальні рахунки для оплати спожитої теплової енергії та наданих комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

За приписами пункту 8 Порядку, усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів. У разі коли у платіжному дорученні (касовому документі) споживача теплової енергії або комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води реквізити рахунка одержувача коштів за теплову енергію та/або комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не відповідають реквізитам спеціального рахунка, відкритого теплопостачальною або теплогенеруючою організацією, банк (підприємство поштового зв`язку або орган Казначейства), що приймає платіжний документ, повертає його без виконання з надісланням відповідного повідомлення споживачеві.

Згідно з пунктом 9 Порядку, уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується Комісією.

Як зазначено у пункті 12 Порядку, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі комісія або НКРЕКП) на підставі даних, визначених у пунктах 10 і 11 цього Порядку, щомісяця:

1) розраховує для кожної категорії споживачів теплопостачальної і теплогенеруючої організації нормативи перерахування коштів:

- на поточний рахунок теплопостачальної і теплогенеруючої організації;

- на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками, зазначений у договорі купівлі-продажу (постачання) природного газу (далі - рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками);

- на рахунок оператора газотранспортної системи, зазначений у договорі на транспортування природного газу (якщо теплопостачальна або теплогенеруюча організація має чинний договір на транспортування природного газу з оператором газотранспортної системи) (далі - рахунок оператора газотранспортної системи);

- на рахунок оператора газорозподільної системи, зазначений у договорі на розподіл природного газу (якщо теплопостачальна або теплогенеруюча організація має чинний договір на розподіл природного газу з оператором газорозподільної системи) (далі - рахунок оператора газорозподільної системи);

- на спеціальні рахунки, відкриті теплогенеруючими організаціями;

2) затверджує реєстр нормативів;

3) доводить реєстр нормативів до відома уповноваженого банку для виконання не пізніше ніж за один робочий день до початку місяця, в якому застосовуватимуться нормативи;

4) розміщує реєстр нормативів на своєму офіційному веб-сайті.

На підставі пункту 13 Порядку, уповноважений банк, згідно з умовами договору банківського рахунку, здійснює перерахування коштів за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води із спеціальних рахунків, відкритих структурними підрозділами теплопостачальних і теплогенеруючих організацій, на спеціальні рахунки теплопостачальних і теплогенеруючих організацій двічі на день, а саме:

- до 10-ї години - залишок коштів на початок операційного дня;

- до 17-ї години - кошти, що надійшли протягом операційного дня на спеціальні рахунки, відкриті структурними підрозділами теплопостачальних і теплогенеруючих організацій.

Уповноважений банк до 12-ї години операційного дня здійснює відповідно до реєстру нормативів розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, і перерахування коштів на рахунки з урахуванням вимог пунктів 14-26 цього Порядку.

З п.23 Порядку вбачається, що на поточний рахунок теплопостачальної або теплогенеруючої організації розподіляються кошти, що складаються з витрат на оплату праці у структурі діючого у розрахунковому місяці тарифу, гривень (без урахування податку на додану вартість); витрати на внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування працівників у структурі діючого у розрахунковому місяці тарифу, гривень (без урахування податку на додану вартість); витрати на сплату податків та зборів у структурі діючого у розрахунковому місяці тарифу; витрати на обслуговування та повернення кредитів міжнародних фінансових організацій, залучення яких узгоджено Комісією, у структурі діючого у розрахунковому місяці тарифу, гривень (без урахування податку на додану вартість); витрати на фінансування інвестиційних програм, які схвалені Комісією та за якими відповідно до Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сфері теплопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 р. N 750 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3043), відкрито відповідні спеціальні рахунки в уповноважених банках, у структурі діючого у розрахунковому місяці тарифу, гривень (без урахування податку на додану вартість).

Згідно виписки Операції за Договором № 5056/1617-ТЕ-13 з 01.10.2016 по 31.05.2018 вбачається, що розрахунки між відповідачем та позивачем за Договором № 5056/1617-ТЕ-13 проводилися шляхом розподілу коштів на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014р. на підставі нормативів перерахування коштів, прийнятих на підставі постанов НКРЕКП, з дотриманням умов п. 6.2. Договору.

Відповідно до ст. 6 Господарського кодексу України (далі - ГК України) свобода підприємницької діяльності обмежується відповідними законами, крім того господарювання в Україні може мати обмеження з боку держави (державних органів) для регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави.

Згідно зі ст. 7 ГК України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

За приписами ст. 12 ГК України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

На підставі ч.и 4 ст. 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, відповідач позбавлений можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, тому як державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.07.2019р. у справі № 918/553/18, від 17.12.2019р. у справі № 922/932/19.

При цьому, навіть дотримання запропонованого державою алгоритму дій для забезпечення розрахунків за договорами купівлі-продажу природного газу між постачальником зі спеціальними обов`язками та споживачем не створює передумов для безумовного своєчасного перерахування коштів на рахунок продавця природного газу у встановленому порядку. Відповідач не може керуватися загальними принципами здійснення господарської діяльності на власний розсуд за наявності покладених на нього зобов`язань з безперебійного забезпечення споживачів теплопостачанням, оскільки повинен діяти виключно в межах норм чинного законодавства, що регулює енергетичну галузь.

Оскільки оплата за спожитий природний газ здійснювалась на підставі спільних протокольних рішень, а також в порядку та на умовах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 на підставі нормативів перерахування коштів, прийнятих на підставі постанов НКРЕКП у відповідності до умов п. 6.2. Договору, на які відповідач не міг вплинути то у у позивача були відсутні правові підстави для нарахування відповідачу 3% річних, інфляційних втрат та пені.

У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню. В позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..269, 270, 275, 277, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2019р. у справі № 908/2304/18 скасувати. Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.12.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов