РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2019Справа № 910/13555/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегера А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»

до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек»

про стягнення 802 683, 41 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Ткач І.М. за довіреністю №19080102 від 01.08.2019;

від відповідача: Міхальов А.О. за ордером серії КС № 678532 від 28.10.2019;

вільні слухачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 802 683, 41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2019 року відповідач шляхом подання та підписання заяви-приєднання приєднався до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - позивачем, відповідно до умов якого позивач зобов`язався продати, а відповідач - оплатити електричну енергію за ціною 1 40 грн./кВт*год (без ПДВ) та здійснити інші платежі, передбачені договором за Комерційною пропозицією «Побутова» на рівні цін для населення «побутовий споживач» відповідно до положень частини 6 статті 3 Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія». В період з січня по травень 2019 року позивач здійснював нарахування, а відповідач сплачував спожиту електроенергію за означеним тарифом, але в подальшому, у зв`язку з розбіжностями між положеннями означеного Закону з приписами Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, позивач звернувся із запитом щодо можливості віднесення відповідача до категорії «побутовий споживач» до НКРЕКП, яка роз`яснила про неможливість такого віднесення. У зв`язку з цим, враховуючи положення Комерційної пропозиції «Побутова» позивач здійснив донарахування вартості спожитої відповідачем електроенергії за ціною 1, 97 грн./кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 802 683, 41 грн., яку відповідач відмовився сплачувати. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/13555/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.10.2019 року.

25.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки договір був укладений сторонами з дотриманням вимог Цивільного та Господарського кодексів України на підставі положень Закону України «Про публічні закупівлі» за переговорною процедурою, що підтверджується відповідним протоколом, підписаним обома сторонами. Розрахунок за умовами Договору за період січень-травень 2019 року проводився у повному обсязі на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передавання товарної продукції, про що свідчать відповідні платіжні доручення.

Одночасно відповідач зазначає, що положення Закону України «Про ринок електричної енергії» були відомі позивачу на момент укладення Договору, однак сторони досягли згоди на укладення договору саме за Комерційною пропозицією «Побутова». Крім того, відповідач звертає увагу на те, що договір був укладений між сторонами відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі, а отже внесення змін до цього Договору можливо лише у випадках, передбачених відповідним законом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.10.2019 підготовче засідання відкладено на 03.12.2019 року.

07.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якої позивач вказує на те, що відповідачем надано заяву-приєднання від 01.06.2019 про приєднання до Комерційної пропозиції «Бюджет 100», за результатами розгляду якої сторонами підписано Додаткову угоду від 22.08.2019, п. 1 якої розповсюджує дію Комерційної пропозиції «Бюджет 100» з 01.06.2019. При цьому, позивач наголошує, що означену заяву - приєднання надано вже після збігу встановленого Постачальником для подання заяви-приєднання строку. Отже, після збігу встановленого для подання заяви-приєднання строку Постачальник мав право здійснити перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, визначеної Постачальником самостійно. Таким чином, позивач вважає, що Додатковою угодою від 22.08.219 сторони внесли зміни у Договір в частині Комерційної пропозиції, тобто привели умови договору у відповідність до законодавства, а саме врегулювали питання розрахунків за період січень-травень 2019 року.

Разом з цим позивач зазначає, що приєднавшись з 01.06.2019 до Комерційної пропозиції «Бюджет 100» відповідач, не змінюючи сферу своєї діяльності, визнав свою належність до категорії споживачів «бюджетні установи», а не «побутовий соживач»/ «населення».

22.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано заперечення на відповідь на позов, відповідно до змісту яких відповідач посилається на те, що договір був укладений сторонами з дотриманням вимог Цивільного та Господарського кодексів України на підставі положень Закону України «Про публічні закупівлі» за переговорною процедурою, що підтверджується відповідним протоколом, підписаним обома сторонами. Розрахунок за умовами Договору за період січень-травень 2019 року проводився у повному обсязі на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передавання товарної продукції, про що свідчать відповідні платіжні доручення.

При цьому, відповідач зазначає, що на момент укладення Договору позивачу було відомо про те, що відповідач не підпадає під категорію «побутовий споживач», як і були відомі положення Закону України «Про ринок електричної енергії», у зв`язку з чим твердження позивача про те, що приєднавшись з 01.06.2019 року до Комерційної пропозиції «Бюджет 100» відповідач визнав свою приналежність до категорії споживачів «бюджетні установи» є помилковим. Одночасно відповідач зауважує, що за роз`ясненнями НКРЕКП позивач звернувся лише у травні 2019 року.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що договір був укладений між сторонами відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі, а отже внесення змін до цього Договору можливо лише у випадках, передбачених відповідним законом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/13555/19 до судового розгляду по суті на 23.12.2019 року.

У судовому засіданні 23.12.2019 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.12.2019 року проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 23.12.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 93 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме:

суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії;

упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

З урахуванням зазначеного, було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», яким отримано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018.

Відповідно до пункту 8 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії».

15.02.2019 року відповідачем подано та підписано Заяву про приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські електричні мережі». При цьому, датою початку постачання електричної енергії визначено 01.01.2019 року.

У зв`язку з цим відповідачу було присвоєно особовий рахунок № 3408397.

Додатковою угодою від 15.02.2019 до Договору про постачання електричної енергії сторони погодили приєднання до умов Договору на умовах комерційної пропозиції «Побутова».

Пунктом 2.1. Договору визначено, що позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з пунктом 5.1. Договору відповідач розраховується з позивачем за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією.

За умовами пункту 5.8. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Розрахунки за Договором здійснювалися згідно з показами засобами обліку, які надавалися щомісяця представниками відповідача, за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220, а саме 1, 40 грн/кВт*год (без ПДВ), тобто на рівні цін для населення (побутовий споживач) відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія», якою передбачено, що ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги, послуги з газо- та електропостачання, що використовуються для власних потреб дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія", встановлюються на рівні цін/тарифів для населення.

У зв`язку з суперечностями між положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», «Правил роздрібного ринку електричної енергії», умовами Договору та вимогами Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія» щодо тарифів за електричну енергію, що мають застосовуватися до відповідача, позивачем було подано відповідний запит до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Листом № 4908/17.2/7-19 від 02.05.2019 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зазначила про неможливість віднесення відповідача до категорії «побутовий споживач», у зв`язку з чим, на переконання позивача, застосування КП «Побутова» у спірних правовідносинах є недопустимим з початку дії Договору.

Враховуючи вищевикладене, позивач 31.05.2019 направив відповідачу лист № 25/4/20/9237 від 31.05.2019, щодо невідповідності споживача КП «Побутова» та із посиланням на її умови, згідно яких Споживач має обрати іншу комерційну пропозицію, про що повідомити Постачальника шляхом надання відповідної заяви - приєднання протягом 5 робочих днів з дати отримання відповідного повідомлення Постачальника. Також, відповідно до останнього абзацу «Термін дії договору» КП «Побутова» за спірні періоди Постачальник має право здійснити перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, обраної споживачем чи визначеної постачальником самостійно після збігу встановленого для подання заяви-приєднання строку. У якості додатку до вказаного листа позивачем було також надіслано рахунок за травень 2019 року з тарифом для малих непобутових споживачів.

У відповідь на вищевказаний лист позивач 03.07.2019 отримав лист № 454 від 02.07.2019, яким відповідач відмовився сплатити вищевказаний рахунок.

Разом з тим, відповідач звернувся до позивача із заявою від 01.06.2019 про приєднання до КП «Бюджет 100», з результатами розгляду якої сторонами підписано додаткову угоду від 22.08.2019, п. 1 якої розповсюджує дію КП «Бюджет 100» з 01.06.2019 року.

За таких обставин, позивач вказує, що у травні 2019 року здійснено перерахунок за травень 2019 року за ціною на універсальні послуги ТОВ «КЕП» для малих непобутових споживачів, що приєднані до мереж позивача, на ІІ квартал 2019 року - 1,97982 грн/кВт*год, без ПДВ, розрахована відповідно до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 177, на суму 128 431, 19 грн., у зв`язку з чим загальна сума до сплати становить 438 536, 47 грн., з яких відповідачем сплачено лише 310 104, 48 грн.

Крім того, у липні 2019 року позивачем здійснено перерахунок за січень-квітень 2019 року за ціною на універсальні послуги ТОВ «КЕП» для малих непобутових споживачів, що приєднані до мереж позивача, на І квартал 2019 року - 1,97765 грн/кВт*год, без ПДВ, ІІ квартал 2019 року - 1,97982 грн кВт*год без ПДВ, розрахована відповідно до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 177, на суму 674 251, 42 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини першої та пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Вимогами частини першої статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Частиною 7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються:

1) найменування та місцезнаходження електропостачальника;

2) перелік послуг, що надаються електропостачальником;

3) ціна електричної енергії та послуг, що надаються;

4) показники якості електропостачання, зокрема якості електричної енергії;

5) види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником;

6) умови та порядок відшкодування (компенсації), що застосовується у разі недотримання електропостачальником показників якості послуг, визначених договором, зокрема у разі виставлення невірного рахунка та/або несвоєчасного виставлення рахунка;

7) порядок та засоби повідомлення актуальної інформації щодо чинних тарифів, вартості послуг з технічного обслуговування, очікуваних змін цін та умов постачання електричної енергії;

8) порядок організації комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії;

9) порядок подання звернень, претензій, скарг споживачем та порядок їх розгляду електропостачальником, методи ініціювання процедур вирішення спорів;

10) строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору;

11) зобов`язання електропостачальника щодо надання споживачу інформації про захист прав споживачів, зокрема у розрахункових документах (рахунках);

12) права та обов`язки електропостачальника і споживача у разі неможливості виконання своїх зобов`язань та у разі тимчасового зупинення постачання;

13) інші положення залежно від специфіки та виду послуг, що надаються електропостачальником.

Ціна (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг визначається за результатами проведення конкурсу з визначення постачальника універсальних послуг (частина 3 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Судом встановлено, що 15.02.2019 року відповідачем було подано заяву-приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» з 01.01.2019 року.

Частинами 1 та 2 статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Слід зазначити, що розповсюдження змін до договору на минулий період є суттєвою обставиною, оскільки за цей період договір виконувався його сторонами в тому об`ємі, який був передбачений умовами договору на відповідний період часу.

Положеннями п. п. 1.4.-1.6 Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.10.2018 № 1177, ціна на універсальні послуги включає в себе ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу на відповідному класі напруги згідно з укладеними договорами про надання послуг. Розрахунок ціни на універсальні послуги та всіх її складових здійснюється без урахування податку на додану вартість. Постачальник універсальних послуг формує ціни на універсальні послуги на розрахунковий період і оприлюднює їх та їх складові на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет, у засобах масової інформації та на своїх інформаційних стендах у центрах обслуговування споживачів не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженого Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. (пункт 5.2. Договору).

Відповідно до пункту 5.3. Договору ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1. глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої регулятором.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1. глави 3 цього Договору, згідно з яким умови надання універсальних послуг Споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору, та повинні передбачати наступне: ціни на електроенергію для Споживача повинні бути економічно обґрунтованими та прозорими, недискримінаційними і формуватися Постачальником відповідно до методики (порядку) затвердженої Регулятором.

За умовами пунктів 5.5.-5.7. Договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію. Інформація про діючу ціну на електричну енергію має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі зміни.

Відповідно до протоколу проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії на умовах універсальної послуги від 06.02.2019, сторони на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» погодили умови закупівлі електричної енергії на умовах універсальної послуги у січні-грудні 2019 року, в т.ч. тариф - 1, 68 грн. /кВт год з урахуванням ПДВ.

Додатковою угодою від 15.02.2019 року до Договору сторони доповнили Договір пунктом 5.17., згідно з яким Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною (тарифом) на універсальні послуги, що на дату укладення цього Договору становить 1,68 грн./кВт*год.

Крім того, означеною Додатковою угодою до Договору сторони доповнили Договір пунктом 5.19., згідно з яким вартість електричної енергії може змінюватися у випадках, передбачених діючим законодавством, зокрема статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Внесення таких змін узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Також, 15.02.2019 року сторони підписали Додаткову угоду до Договору, згідно з якою з 01.02.2019 року постачання електричної енергії на комунально-побутові потреби здійснюється згідно з комерційною пропозицією «Побутова».

Судом встановлено, що розрахунки за Договором проводилися згідно з показниками засобів обліку, які надавалися щомісяця представниками відповідача за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220, а саме - 1,40 грн./кВт*год без ПДВ (1,68 грн. з ПДВ).

За таких обставин, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, в тому числі й комерційної пропозиції «Побутова», натомість жодних доказів на підтвердження того, що між сторонами досягнуто згоди щодо зміни ціни договору за спірний період матеріали справи не містять.

При цьому, суд зазначає, що як на момент укладення Договору, так і в період дії спірних правовідносин, положення Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія» були чинними, і позивач укладаючи з відповідачем договір та обираючи відповідну комерційну пропозицію мав всі можливості визначитись чи підпадає відповідач під визначення «побутовий споживач» та вірно обрати комерційну пропозицію.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період з січня по травень 2019 року поставлено відповідачу електроенергію за ціною 1,40 грн./кВт*год без ПДВ (1, 68 грн. з ПДВ) на загальну суму 1 942 930, 08 грн., що підтверджується Актами прийняття-передавання товарної продукції № 3408397/1/1 за січень 2019 року на суму 466 455, 36 грн., № 3408397/2/1 за лютий 2019 року на суму 401 953, 44 грн., № 3408397/3/1 за березень 2019 року на суму 418 674, 48 грн., № 3408397/4/1 за квітень 2019 року на суму 345 742, 32 грн., № 3408397/5/1 за травень 2019 року на суму 310 104, 48 грн.

Відповідач, у свою чергу, отриману електроенергію оплатив в повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення №71 від 18.02.2019, № 69 від 27.03.2019, № 99 від 28.03.2019, № 262 від 26.04.2019, № 466 від 31.05.2019, на загальну суму 1 942 930, 08 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Абзацом 9 розділу «Термін дії Договору» Комерційної пропозиції «Побутова» визначено, якщо в процесі виконання Договору Постачальником буде встановлено невідповідність Споживача обраній комерційній пропозиції, Споживач має обрати іншу комерційну пропозицію, про що повідомляє Постачальника шляхом надання відповідної заяви приєднання протягом 5 робочих днів з дати отримання відповідного повідомлення Постачальника. За спірні періоди Постачальник має право здійснити перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, обраної Споживачем чи визначеної Постачальником самостійно після збігу встановленого для подання заяви - приєднання строку.

Судом встановлено, що відповідач подав відповідачу Заяву-приєднання від 01.06.2019 до Договору на умовах комерційної пропозиції «Бюджет 100», у зв`язку з чим сторони уклали Додаткову угоду № 3 від 22.08.2019, згідно з якою з 01.06.2019 року, враховуючи невідповідність Споживача Комерційній пропозиції «Побутова» змінили Комерційну пропозицію «Побутова» на Комерційну пропозицію «Бюджет 100» у зв`язку з обранням та приєднанням Споживача до даної комерційної пропозиції.

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що вказана заява подана відповідачем вже після збігу встановленого Постачальником для подання заяви-приєднання строку матеріали справи не містять.

При цьому, вищевказаною Додатковою угодою сторони виклали п. 5.20. Договору в іншій редакції та визначили, що оплата електричної енергії здійснюється Споживачем в терміни, визначені розділом 5 Комерційної пропозиції «Бюджет 100», у формі оплати за фактично спожиту електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку, на підставі акту приймання-передачі.

Додаткова угода набуває чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на відносини між Сторонами, що склалися з 01.06.2019 у відповідності до ст. 631 ЦК України та припиняє свою дію разом з припиненням дії Договору (п. 4 Додаткової угоди).

За таких обставин, позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності передбачених положеннями чинного законодавства та умовами укладеного між сторонами договору правових підстав, які б свідчили про наявність у позивача права здійснювати перерахунок за розрахункові періоди з січня по травень 2019 року за ціною на універсальні послуги для малих непобутових споживачів на загальну суму 802 683, 41 грн., з яких 128 431, 99 грн. за розрахунковий період - травень 2019 року, та 674 251, 42 грн. за розрахунковий період січень-квітень 2019 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми боргу в сумі 802 683, 41 грн. є необґрунтованими, у зв`язку з чим відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73 - 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 237 - 238, 240 - 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» про стягнення 802 683, 41 грн.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 26.12.2019 року.

Суддя В.С. Ломака