ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
27.12.2019 Справа № 905/2306/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали
заяви Приватного підприємства «Підприємницька фірма «Август», м. Маріуполь, Донецька область
про забезпечення позову у справі №905/2306/19
за позовом: Приватного підприємства «Підприємницька фірма «Август», м. Маріуполь, Донецька область
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування», м. Краматорськ, Донецька область
про стягнення заборгованості у розмірі 183605,26грн, пені у сумі 939,36грн, 3% річних у сумі 4185,10грн, всього 188729,72грн
В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/2306/19 за позовом Приватного підприємства «Підприємницька фірма «Август», м.Маріуполь, Донецька область, до Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування», м. Краматорськ, Донецька область, про стягнення заборгованості у розмірі 183605,26грн, пені у сумі 939,36грн, 3% річних у сумі 4185,10грн, всього 188729,72грн, за договором від 30.05.2017 №240/17.
Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 16.12.2019; справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 14.01.2020.
26.12.2019 до канцелярії господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування», у розмірі ціни позову 188729,72грн та судового збору 3790,93грн.
В обгрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №270/17 від 30.05.2017 з повної та своєчасної оплати за поставлений товар за відповідачем на момент звернення до суду обліковується заборгованість у розмірі 188729,72грн, яку відповідач визнає, проте навмисно ухиляється від її сплати. Як стверджує позивач, невжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках відповідача, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі.
Надавши оцінку вимогам, викладеним в заяві та доданим до неї доказам, враховуючи обмежені строки розгляду заяви про забезпечення позову згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без виклику сторін.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.
Положеннями ст.136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Пунктом 3 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити у собі обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, має довести наявність тих обставин, на підставі яких заявник просить вжити заходів до забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
В обгрунтування заяви позивач посилається на ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань з оплати поставленого товару. Крім того, зазначає, що відповідачем був укладений договір поставки аналогічного товару з іншим підприємством, за яким відповідачем здійснено повний розрахунок. У підтвердження вказаного позивачем надано копію специфікації - 2018 - 01 від 04.12.2-18 щодо відносин відповідача з іншим контрагентом; скрішоти переписки з представником відповідача з вимогами отлатити заборгованість.
Разом з цим, матеріали заяви не містять будь-яких доказів свідомого намагання відповідача та наміру ухилитися від виконання рішення за цією справою, якщо воно буде прийнято на користь позивача. Укладання відповідачем договорів з іншими контрагентами, виконання умов цих договорів, як і листування позивача з відповідачем з приводу здійснення оплати поставленого товару не є свідченням того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, вподальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Фактично заява ґрунтується лише на власних припущеннях позивача. Пояснення та обставини, наведені в обґрунтування поданої заяви, зводяться лише до гіпотетичної можливості настання несприятливих наслідків для позивача, а не доведення наявності таких обставин на момент розгляду заяви.
При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
З урахуванням того, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у справі №905/2306/19, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 136-140, 324, 235 Господарського процесуального кодексу України,
Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства «Підприємницька фірма «Август», м. Маріуполь, Донецька область, про забезпечення позову у справі №905/2306/19 шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» у розмірі ціни позову 188729,72грн та судового збору 3790,93грн.
Повний текст ухвали складено та підписано 27.12.2019.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання тексту ухвали в порядку, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова