Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" грудня 2019 р. Справа № 922/2315/16

вх. № 2315/16

Суддя Усатий В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю:

розпорядника майна - керівника боржника - Татіщев О.Є.

представника боржника - Гордієнко А.І.

представника ТОВ "Агротрадиція" - Могільова І.А.,

представника відділу з питань банкрутства - Матеко С.В.

розглянувши заяву розпорядника майна - керівника боржника про стягнення з ТОВ "Агротрадиції" дебіторської заборгованості (вх.№22907 від 24.09.2019 р.) по справі за заявою : Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

до ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", с. Бірки

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 03.08.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" в розмірі 6086635,33 грн. основного боргу, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство здійснено на офіційному веб-сайті ВГСУ 05.08.2016 р. № 34202.

Ухвалою суду від 28.03.2017 р. відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (вх. № 28534 від 31.08.2016 р.) про відсторонення від посади керівника боржника, задоволено клопотання розпорядника майна про відсторонення керівника боржника від посади, відсторонено керівника боржника Лисенка Ю.Є. від посади, покладено виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

До суду від розпорядника майна - керівника боржника надійшла заява про стягнення дебіторської заборгованості (вх. № 22907 від 24.09.2019 р.), в якій просить суд стягнути з ТОВ "Агротрадиція" на користь ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" заборгованість, яка виникла на підставі Договору на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції № 37 від 15.04.2014 р. у розмірі 1320000,00 грн.

Дослідивши заяву розпорядника майна - керівника боржника про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агротрадиція" (вх. № 22907 від 24.09.2019 р.), суд призначив її до розгляду на 17.10.2019 р., залучив до участі з розгляду вказаної заяви ТОВ "Агротрадиція", оскільки прийняте за результатами розгляду даної заяви судове рішення може вплинути на його права та обов`язки.

В судовому засіданні 17.10.2019 р. представник ТОВ "Агротрадиція" надала відзив на заяву ліквідатора, в якому заперечує проти стягнення коштів, вважає, що ніякі послуги, які зазначені в актах виконаних робіт боржник не надавав у спірний період, більш того, всі послуги повинні бути підтверджені первинною бухгалтерською документацією.

Представник боржника зазначав, що колишнім керівництвом боржника дійсно некоректно зазначено найменування наданих ТОВ "Агротрадиція" послуг , проте в 2019 р. вже розпорядником майна , який виконує повноваження керівника боржника це виправлено та направлено ТОВ "Агротрадиція" акти виконаних робіт, які відповідають умовам договору, а також підтверджує, що послуги згідно додаткової угоди №8 до договору були виконані, в тому числі, розроблені техкарти.

Представник ТОВ "Агротрадиція" заперечувала на вказане, оскільки техкарти були надіслані у грудні 2016 р., проте як вони потрібні до посівів, які здійснюються з квітня по жовтень, тому у грудні ці карти не мають сенсу.

Більш того, акти виконаних робіт, які підписані 2019 р. місять лише перелік послуг, які зазначені в договорі без вказання об"єму,кількості , цін та інше.

В судовому засіданні оголошено про відкладання розгляду заяви на 21.11.2019р.

В судовому засіданні 21.11.2019 р. представник боржника зазначила, що період посадки та збирання врожаю є безперервним циклом, а оплата просто розподілена по місяцях, тому неможливо конкретно зазначити, за які послуги визначена оплата.

Представник ТОВ "Агротрадиція" заявила усне клопотання про зупинення провадження по заяві до вирішення судом спору про визнання недійсним договору № 37 від 15.04.2014 р. , оскільки від нього залежить розгляд по суті заяви розпорядника майна про стягнення дебіторької заборгованості.

Крім того, представник ТОВ "Агротрадиція" зазначила. що вона є новим представником та просила відкласти розгляд заяви для ознайомлення з матеріалами заяви.

В судовому засіданні 21.11.2019 р. оголошено перерву до 04.12.2019 р.

В судовому засіданні 04.12.2019 р. представник боржника не надав відзив на клопотання ТОВ "Агротрадиція" про зупинення, оскільки не отримав його.

З метою отримання відзиву на клопотання про зупинення, суд оголосив про відкладання розгляду заяви на 20.12.2019 р.

В судовому засіданні розпорядник майна-керівник боржника надав відзив на клопотання про зупинення та зазначив. що він заперечує проти клопотання, оскільки вони не пов"язані між собою.

Представник відділу з питань банкрутства підтримав заяву боржника про стягнення дебіторської заборгованості, а вирішення питання щодо зупинення провадження по заяві - на розсуд суду.

Розглянувши заяву розпорядника майна -керівника боржника. заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

В обгрунтування своєї заяви розпорядником майна - керівником боржника зазначено, що між сторонами укладено Договір №37 від 15.04.2014 року на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції. Додатковою угодою №8 від червня 2016 року до договору №37 Сторонами погоджено оплату платежів згідно пункту 3.4. договору у 2016 році, яка обліковується на 01 червня 2016 року та сплачується у передбачені угодою строки, проте, незважаючи на своєчасне надання Державним підприємством "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" послуг відповідно до Договору, ТОВ «Агротрадиція» в порушення п.3.4. зазначеного Договору станом на день подання цього позову не проведено належної оплати за надані послуги у жовтні 2016 року на суму 400000,00 грн., у листопаді 2016 року на суму 400000,00 грн., у грудні 2016 року на суму 520000,00 грн.

Судом встановлено, що 15.04.2014 р. між ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрадиція» (Замовник) було укладено Договір №37 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п.1.2 цього Договору Виконавець зобов`язується виконати в оптимальні періоди, з високою якістю роботи по вирощуванню сільськогосподарських культур на земельних ділянках Виконавця. Замовник зобов`язується надати матеріальні засоби, в тому числі фінансові ресурси, для організації посіву, вирощування та збирання врожаю, а також прийняти належним чином виконану роботу і оплатити її згідно ціни, визначеної Договором.

У подальшому Сторонами укладалися додаткові угоди до Договору та додатки, якими Сторони змінювали деякі пункти укладеного договору.

Так, 05.01.2016 року між Сторонами було укладено додаткову угоду №6 до Договору №37 від 15.04.2014 року, в якій погоджено викласти п.3.4. в наступній редакції:

«В будь-якому випадку Замовник сплачує Виконавцю крім грошової суми обумовленої п.3.2. Договору, грошову суму 1000 (одна тисяча) грн. за 1 га посівної площі за послуги з агрономічних консультацій з відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів, складання технологічних карт на вирощування сільськогосподарських культур. Розмір зазначеної грошової суми включається Виконавцем окремою графою у виставлений Замовнику рахунок».

Таким чином, з аналізу наведеного додатку вбачається, що Виконавець взяв на себе зобов`язання щодо надання послуг з агрономічних консультацій з відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів, складання технологічних карт на вирощування сільськогосподарських культур, а Замовник взяв на себе зобов`язання зі сплати наданих йому послуг.

Додатковою угодою №8 від червня 2016 року Сторони погодили оплату платежів згідно п.3.4. договору у 2016 році.

Водночас, Сторонами 05.01.2016 року було підписано додаток №3/3 до Договору №37, згідно якого оплата за виконані роботи (надані послуги) проводиться протягом семи календарних днів від дати підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, та не заперечується боржником, наприкінці грудня 2016 року на адресу ТОВ «Агротрадиція» було надіслано акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №16/10 від 31.10.2016, №01/12 від 01.12.2016, №02/12 від 20.12.2016 року (отримані товариством 26.12.2016 року), однак, вказані в них найменування виконаних позивачем робіт (послуг) не передбачені ні укладеним між Сторонами Договором №37 від 15.04.2014 року, ні жодним додатком до нього чи додаткової угодою, а саме, в актах зазначено наступні надані боржником послуги: «відшкодування податку на землю, відшкодування податку на оренду землі, відшкодування адміністративних витрат, складання технологічних карт.».

Однак, отримавши такі акти, ТОВ «Агротрадиція» повідомило боржнику, що не має підстав для їх підписання, оскільки послуги, про які йдеться в додатку №5 від 05.01.2016 року, Заявником не надавалися, а тому відсутні підстави для оплати таких послуг.

Протягом 2017-2019 років боржником на адресу ТОВ «Агротрадиція» було надіслано три претензії, в яких він стверджував, що ТОВ «Агротрадиція» має заборгованість за надані протягом жовтня-грудня 2016 року послуги.

На всі претензії товариством було надано аргументовані відповіді, в яких товариство зазначало, що боржником не було виконано взятих на себе зобов`язань з надання послуг, передбачених п.3.4. Договору №37, викладеного в редакції Додаткової угоди №8 від червня 2016 року.

Крім того, в претензії боржника від 09.09.2019 року та заяві про стягнення заборгованості, він визнає той факт, що в актах прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) міститься неправильне формулювання назв послуг, та надсилає нові акти датовані вже 2019 роком.

Щодо нових актів приймання-передачі виконаних робіт, суд зазначає, що розпорядником майна-керівником боржника ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» Татіщевим О.Є. складено та направлено на адресу ТОВ «Агротрадиція» нові акти прийому-передачі наданих послуг №01/09 від 02.09.2019 року, №02/09 від 2019 року, №03/09 від 02.09.2019 року, які датовані 02.09.2019 року та у вказаних актах дослівно відтворено п.3.4. Додаткової угоди №6 до Договору №37 в підтвердження наданих ним послуг у жовтні-грудні 2016 р.

Відповідно до п.2.13. Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, якщо боржником було надано послуги в 2016 р. то відповідно і акти наданих послуг мають складатися саме після здійснення операції.

Більш того, ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з боржником в 2016 р. та не виконував обов"язку його керівника на той час.

До того ж, акти від 2019 року не відповідають правилам ведення бухгалтерського обліку, оскільки в цих актах суцільним рядком перелічено послуги згідно Договору, без відокремлення конкретних послуг, їх кількості, затраченого на надання такої послуги часу, тобто ці акти не відображають зміст та обсяг господарської операції.

Разом з тим, суд критично ставиться до твердження боржника, що невірно зазначені найменування робіт (послуг) колишнім керівництвом підприємства в рахунках та актах прийому-передачі виконаних робіт за період з жовтня по грудень 2016 р. не свідчить про невиконання зобов`язань по Договору з його боку, оскільки крім дефектів у первинних документах, позивачем не надано інших доказів фактичного виконання цих робіт (послуг). Матеріали справи не містять жодної інформації, яким чином надавалися ці послуги, не вказано особу (співробітника боржника, фахівця), яка брала безпосередню участь в наданні послуг, відсутні письмові консультації, відсутня будь-яка інформація, яка б могла свідчити про надання боржником цих послуг.

Суд не бере до уваги посилання боржника на виробничу програму, яка визначена в Додатковій угоді №7 до Договору №37, оскільки з аналізу вказаної додаткової угоди вбачається, що в ній лише зазначено найменування культур, номери полів, на яких вони розміщуються, площа поля, по кожній культурі та загальна площа, що не є в своєму розумінні виробничою програмою, яка б за своєю суттю мала б визначати комплекс конкретних технологічних операцій, які повинні вчинити сторони.

Посилання ж боржника на форми державних статистичних спостережень, що підписані агрономом Нарикіним О.М., як на підтвердження виконання послуг, спростовуються наступним.

Так, подані ТОВ «Агротрадиція» до матеріалів справи форма №29-сг (звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2016 року) та форма №9-б-сг (Внесення мінеральних, органічних добрив, гіпсування та вапнування ґрунтів під урожай 2016 року), які подані товариством до органів статистики 30.11.2016 року та 01.12.2016 року відповідно, свідчать, що вони підписані агрономом Нарикіним ОСОБА_2 , якого товариством 22.09.2016 року прийнято на посаду агронома, водночас, з 22.09.2016 року ОСОБА_3 у трудових відносинах з ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» не перебував, а тому не мав повноважень на підписання зазначеної звітності від імені боржника.

Вказані доводи щодо неперебування агронома ОСОБА_3 у вказаний період у трудових відносинах з боржником не заперечується представником боржника.

Окрім того, щодо посилання боржника те, що не в одному пункті Договору та Додаткових угод на 2016 рік не було обумовлено терміни передачі технологічних карт ТОВ «Агротрадиція», що дає підстави стверджувати боржнику про виконання взятих на себе повноважень, то суд зазначає, що пунктом 4.4.3 Договору №37 передбачено обов`язок Виконавця забезпечити необхідний науковий супровід посіву, вирощування та збирання врожаю, зокрема на основі власного та запозиченого досвіду застосування провідних наукових технологій в сільськогосподарському виробництві, та під власну відповідальність створити необхідні умови для вирощування сільськогосподарської продукції високої якості.

Під час розгляду справи, представник боржника визнавав той факт, що технологічні карти були отримані товариством лише 26 грудня 2016 року.

Дослідивши наявні матеріали справи, виходячи з характеру договору №37 від 15.04.2014 року, суд приходить до висновку, що хоча договором та додатками до нього і не визначено чітких строків надання технологічних карт, разом з тим, враховуючи сутність договору, технологічні карти мали бути надані Заявником до початку проведення посівних робіт, а не після збирання врожаю.

Таким чином, суд вважає, що після збору урожаю, надання технологічних карт є неактуальним.

З наданих до суду технологічних карт вбачається, що вони складені на ячмінь, просо, кукурудзу, соняшник та озиму пшеницю.

Сторонами не заперечувалося, що протягом 2015-2016 років ТОВ «Агротрадиція» провадило свою діяльність на землях площею 1747 га -1895 га.

Водночас суд, звертає увагу, що Постановою Президії Національної академії аграрних наук України (Протокол № 8 від 25.05.2016) «Про передачу землі із землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» в постійне користування Інституту овочівництва та баштанництва НААН» було прийнято рішення про вилучення земельної ділянки із постійного користування Заявника та передачі її Інституту.

Судом встановлено, що за 6 днів до порушення справи про банкрутство, листом №б/н від 28.07.2016 керівник ДП «ДГ «Борки» ЮБ НААН» звернувся до голови Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Кошеленка В.А., та від імені ДП «ДГ «Борки» ЮБ НААН» надав згоду на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1203,2074 га, яка перебувала на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України. Наведені вище твердження, знайшли своє відображення в постанові Верховного Суду по справі №922/2315/16 від 23.04.2019 року.

В результаті передачі земель, ТОВ «Агротрадиція» було позбавлено можливості виконувати зобов`язання згідно договору №37, на тих землях, які вилучені з користування боржника загальною площею орієнтовно 1204 га.

У зв`язку з передачею земель, Сторонами було підписано додаткову угоду на 2017 рік, в якій погоджено виконувати роботи (послуги) на площі в 578 га.

Враховуючи викладене, суд звертає окрему увагу на технологічну карту на озиму пшеницю. Оскільки поля, які призначалися для посіву цієї культури, що мало відбутися у вересні-жовтні 2016 року, були вилучені у боржника та передані Інституту, що позбавило товариство фізичної можливості засіяти поля озимою пшеницею, що зазначені в додатковій угоді №7.

Все наведене свідчить, що технологічні карти не є доказом належного виконання боржником робіт (послуг), взятих на себе зобов`язань згідно договору №37 від 15.04.2014 року.

Статтею 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства, а водночас і цивільного судочинства є добросовісність, розумність справедливість та судовий захист цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.ст. 73, 76, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, суд вважає заяву не обґрунтованою та недоведеною належними та допустимими доказами, у зв"язку з чим відмовляє в її задоволенні.

Щодо клопотання ТОВ "Агротрадиція" про зупинення провадження по цій заяві, то суд відмовляє в його задоволенні виходячи з того, що сама по собі взаємопов"язаність справ (заяв у даному випадку) не свідчить про неможливість розгляду даної заяви до прийняття рішення у іншій заяві, оскільки незалежно від результатів розгляду заяви про визнання недійсним договору № 37 , суд мав достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної заяви про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 23, 25 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ТОВ "Агротрадиція" в задоволенні клопотання (вх. № 28269 від 21.11.2019 р.) про зупинення провадження по розгляду заяви розпорядника майна - керівника боржника про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агротрадиції" (вх.№22907 від 24.09.2019 р.)

Відмовити розпоряднику майна - керівнику боржника в задоволенні заяви про стягнення з ТОВ "Агротрадиція" дебіторської заборгованості (вх.№22907 від 24.09.2019 р.) .

Ухвалу направити ТОВ "Агротрадиція" , розпоряднику майна - керівнику боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.12.2019 р.

Суддя Усатий В.О.