ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.12.2019м. ДніпроСправа № 904/2330/19
судді
за позовом Приватного підприємства "ХІМТЕКС-Д"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-СПЕЦТЕХНІКА"
про видачу судового наказу
За позовом Приватного підприємства "ХІМТЕКС-Д"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-СПЕЦТЕХНІКА"
про стягнення 17 550,00 грн.
Суддя Юзіков С.Г.
При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.
Позивача - Пархоменко Ю.С. дов. № б/н від 04.03.19р.
Відповідача - Сироткін С.С. дов. № б/н від 26.01.18р.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.19р. позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "СОЮЗ-СПЕЦТЕХНІКА" на користь ПП "ХІМТЕКС-Д" 17 550,00 грн. основного боргу, 240,44 грн. 3 % річних, 262,65 грн. індексу інфляції, 1 921,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні, до закінчення судових дебатів Представник Позивача заявила що докази, які підтверджують розмір понесених Позивачем судових витрат на правничу допомогу, подасть після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат Позивач направив поштою 27.09.19р., тобто у межах 5-ти денного строку від ухвалення рішення судом. У заяві представник ТОВ ПП "ХІМТЕКС-Д" - адвокат Пархоменко Ю.С. просить ухвалити додаткове рішення у даній справі про стягнення з Відповідача на користь Позивача 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.19р. зазначену заяву залишено без руху, для усунення недоліків заяви протягом 5 днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху, а саме: надання доказів відправлення заяви про розподіл судових витрат з додатками на адресу Відповідача.

11.10.19р., у зв`язку з надходженням апеляційної скарги ТОВ "СОЮЗ-СПЕЦТЕХНІКА" на рішення суду від 23.09.19р., справу 904/2330/19 направлено до Центрального апеляційного господарського суду.

15.10.19р. до господарського суду надійшла заява представника Позивача про усунення недоліків заяви, у якій Позивач виконав усі вимоги суду, викладені в ухвалі від 02.10.19р.

Ухвалою суду від 16.10.19р. відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви представника ТОВ ПП "ХІМТЕКС-Д" - адвоката Пархоменко Ю.С. про ухвалення додаткового рішення, до повернення матеріалів справи №904/2330/19 до Господарського суду Дніпропетровської області.

Справа повернулася до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.19р. заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні.

Відповідач заперечує заяву Позивача про розподіл судових витрат, мотивуючи тим, що відповідно до положень ГПК України, Позивач зобов`язаний був надати суду та Відповідачу докази понесених судових витрат до закінчення судових дебатів або подати письмову заяву до закінчення судових дебатів про неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів. Позивач такої заяви у письмовій формі та/або доказів понесених судових витрат до закінчення судових дебатів до суду не подав та на адресу Відповідача не направив. Відповідач вважає, що Позивач знав, міг та повинен був передбачити понесені у майбутньому судові витрати, а саме витрати на отримання правової допомоги, до проведення судових дебатів, зобов`язаний був подати відповідні докази, а саме: Договір про надання правової допомоги №20/02/2019/01 від 20.02.19р. та Додаткову угоду №2 від 20.05.19р. до Договору про надання правової допомоги, але Позивач цього не зробив. Тобто, у Позивача відсутні будь-які об`єктивні поважні причини, через які він не міг до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат. У рахунках та платіжних дорученнях відсутнє посилання на Додаткову угоду, а лише на Договір про надання правової допомоги. Відповідач зазначає, що Договір має загальні положення та не конкретизує по якій справі та/або за які саме дії Клієнт (Позивач) сплачує адвокату грошові кошти, а передбачає надання всіх видів правової допомоги у взаємовідносинах з будь-якими органами, а не лише з ТОВ "Союз-Спецтехніка" і не лише у судових справах. Тобто, призначення платежу "Оплата за надання правової допомоги згідно з дог. №20/02/2019/1 від 20.02.2019 року" свідчить лише про факт існування договірних відносин між адвокатом та Позивачем та сплатою останнім грошових коштів за надання правової допомоги, а не у справі №904/2330/19. З наданих Позивачем рахунків та платіжних доручень не можна зробити висновок, за що саме було сплачено Позивачем грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн., тобто, надані Позивачем докази, а саме: рахунок №20 від 13.08.19р., платіжне доручення №1477 від 14.08.19р., рахунок №22 від 23.09.19р. та платіжне доручення №1522, не є належними.

У додаткових поясненнях на заяву Відповідач вказав, що Позивач не зазначив ні в позовній заяві, ні в заяві про збільшення позовних вимог, ні у відповіді на відзив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, вперше зробив заяву про розподіл судових витрат, до яких включив витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн., вже після ухвалення судового рішення у справі, а саме: 27.09.19р.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 2. ст. 221 ГПК України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України врегульовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.19р. Позивачем (далі Клієнт) та адвокатом Пархоменко Ю.С. (далі Адвокат) укладено Договір №20/02/2019/01 про надання правової допомоги (далі Договір), за п.1.1. якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу, використовувати передбаченні чинним законодавством України засоби, способи і методи захисту прав Клієнта, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання правової допомоги.

20.05.19р. Адвокатом та Клієнтом укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання правової допомоги №20/02/2019/01 від 20.02.19р.

У п.1.1. Додаткової угоди №2 сторони домовилися, що Адвокат бере на себе зобов`язання щодо виконання наступних дій:

- складання та подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви до ТОВ "Союз-Спецтехніка" про стягнення заборгованості у сумі 17 550,00 грн. за видатковою накладною №1332 від 01.06.18р.;

- представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у Господарському суді Дніпропетровської області із розгляду господарської справи за позовом ПП "ХІМТЕКС-Д" до ТОВ "Союз-Спецтехніка" про стягнення заборгованості у сумі 17 550,00 грн. за видатковою накладною №1332 від 01.06.18р.

У п.1.2. Додаткової угоди №2 сторони домовилися, що винагорода Адвоката за Договором розраховується наступним чином:

- вартість складання та подання Адвокатом до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви до ТОВ "Союз-Спецтехніка" про стягнення заборгованості у сумі 17 550,00 грн. за видатковою накладною №1322 від 01.06.18р. становить 1 000,00 грн. та сплачується Клієнтом протягом трьох робочих днів з дня підписання цієї Додаткової угоди на підставі виставленого рахунку.

- вартість участі Адвоката в одному судовому засіданні з розгляду справи за позовом ПП "ХІМТЕКС-Д" до ТОВ "Союз-Спецтехніка" про стягнення заборгованості в сумі 17 550,00 грн. за видатковою накладною №1322 від 01.06.18р., яка знаходиться в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області, становить 1 000,00 грн. та сплачується Клієнтом не пізніше, ніж на передодні відповідного судового засідання, на підставі виставленого Адвокатом рахунку.

Факт надання Адвокатом правової допомоги Позивачеві підтверджується актом виконаних робіт від 24.09.19р. за Договором про надання правової допомоги №20/02/2019/01 від 20.02.19р., відповідно до якого, загальна вартість наданих послуг становить 3 000,00 грн. У акті зазначено, що правова допомога надавалася при вирішенні спору судом у справі № 904/2330/19.

Адвокатом виставлені Позивачеві Рахунки №20 від 13.08.19р. на суму 2 000,00 грн. та №22 від 23.09.19р., на оплату за надання правової допомоги за Договором №20/02/2019/01 від 20.02.19р.

Позивач оплатив зазначені рахунки, що підтверджується платіжними дорученням №1477 від 14.08.19р. та №1522 від 24.09.19р., з призначенням платежу оплата за надання правової допомоги за Договором №20/02/2019 від 20.02.19р.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 4 ст.126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідач заперечує заяву Позивача про розподіл судових витрат з наведених вище підстав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд погоджується з позицією Позивача і не приймає заперечення Відповідача.

Так, на підтвердження факту надання адвокатських послуг, Позивач надав додаткову угоду №2 від 20.05.19р., у якій вказано, що Адвокат бере на себе зобов`язання щодо виконання наступних дій: складання та подання позовної заяви до ТОВ "Союз-Спецтехніка" (Відповідач у даній справі), представництво інтересів Позивача у справі за позовом "ХІМТЕКС-Д" до ТОВ "Союз-Спецтехніка" та Акт виконаних робіт від 24.09.19р., з якого вбачається, що послуги надавалися саме у справі №904/2330/19 (з підготовки позову до участі у судових засіданнях).

Відповідно до акту виконаних робіт за даним Договором, вартість наданих послуг під час підготовки позову і вирішення спору в суді у справі № 904/2330/19, становить 3 000,00 грн.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії"), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у даній справі підлягає задоволенню, до стягнення належать 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву Приватного підприємства "ХІМТЕКС-Д" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/2330/19 Приватного підприємства "ХІМТЕКС-Д" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-СПЕЦТЕХНІКА" про стягнення 17 550,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-СПЕЦТЕХНІКА", 52511, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Майське, вулиця Герцена, 16-А, (код 35728656) на користь Приватного підприємства "ХІМТЕКС-Д", 49033, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 118-А (код 24436765) 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового судового рішення складений 28.12.2019

Суддя С.Г. Юзіков