РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/14187/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Хантарі"
простягнення 16 659 грн 29 коп.
Представники сторін:
від позивача:Осадчук Т.А. - представник за довіреністю
від відповідача: Денисенко О.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хантарі" про стягнення 16 659 грн 29 коп. заборгованості за договором про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів від 05.07.2010 № 1781.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього за період з 24.04.2019 по 30.09.2019 виникла заборгованість у розмірі 14 934 грн 44 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 1 587 грн 40 коп. пені та 137 грн 45 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/14187/19 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

01.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду для долучення до матеріалів справи.

05.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до якої відповідач просить суд розглянути справу в порядку загального позовного провадження.

06.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено, судове засідання призначено на 28.11.2019.

14.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

27.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов.

У судовому засіданні 28.11.2019 судом оголошено перерву до 16.12.2019.

У судове засідання 16.12.2019 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті справи.

Представник позивача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечив проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 16.12.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.07.2010 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хантарі" (споживач за договором) укладено договір № 1781 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів (далі - договір), предметом якого є надання послуг на теплопостачання та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: вул. Леваневського, 2 літ А.

Відповідно до пункту 2.2 договору підприємство зобов`язано, в тому числі, розподіляти, надану енергопостачальною організацією в цілому на будинок, теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення (під час опалювального сезону), в кількості та в обсягах, що відповідають технічній документації будинку та площі, займаній споживачем (звернення-доручення); надавати послуги по розрахунковому обслуговуванню абонентів з енергопостачальною організацією за спожиту теплову енергію, проводити засобами дирекції, як структурного підрозділу підприємства, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, абонентських уводів згідно з наданою калькуляцією.

Згідно з пунктами 2.3.5. та 2.3.6. договору споживач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію теплосистем у займаних приміщеннях та своєчасне вжиття заходів з утеплення приміщень та місць загального користування. Своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати (сплачувати) на розрахунковий рахунок Дирекції по експлуатації нежилих будинків (структурного підрозділу підприємства) вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування теплосистеми.

Пунктом 2.3.10 договору встановлено, що при наявності заборгованості за отримані послуги в забезпеченні тепловою енергією сплачувати всю суму боргу до закінчення опалювального сезону.

У додатку № 1 до договору № 1781 від 05.07.2010 сторонами погоджено тарифи на теплову енергію та технічне обслуговування тепломережі. При цьому, у пункті 5 вказаного додатку сторони погодились, що можлива зміна тарифів протягом строку дії правочину.

Порядок розрахунків за теплову енергію визначено у додатку № 2 до договору № 1781 від 05.07.2010, зокрема, п. п. 2, 3 додатку визначено, що споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у підприємства (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ) акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач повертає підприємству), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт. Сплату за вказаними документами, споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця.

30.08.2018 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація", як балансоутримувачем будинку за адресою: вул. Леваневського, 2 літ А (за договором - абонент) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (за договором - енергопостачальна організація) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 4541520 (далі - договір з енергопостачальною організацією), відповідно до якого енергопостачальна організація надає теплову енергію у нежилий будинок розташований за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2 літ. А, а абонент оплачує її вартість, щорічно в міжопалювальний період готує теплове господарство до опалювального періоду та здійснює технічне обслуговування систем теплопостачання будинку, (п. п. 2.3.2, 2.3.13, 2.3.17. Договору з енергопостачальною організацією).

Облік споживання теплової енергії у наведеному будинку проводиться за приладами обліку (звернення-доручення відповідача та п. 5.1. договору з енергопостачальною організацією).

При відсутності приладу обліку або виходу його з ладу - кількість відпущеної теплової енергії визначається енергопостачальною організацією розрахунковим способом (п. 5.5 договору з енергопостачальною організацією).

При цьому, за змістом п. 3.2. п. 3 Додатку №2 до договору та п. п. 4, 5 додатку №4 до договору з енергопостачальною організацією, абонентам, що не мають приладів обліку кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно договірних навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача в розрахунковому періоді на підставі табуляграм МВРТ (облікових карток). Кількість фактичного споживання теплової енергії зазначається у обліковій картці.

Окрім того, наведені положення договорів узгоджуються з приписами абзацу другого п. 20 Правил користування теплової енергії, затверджених постановою Кабінету міністрів України 03.10.2007 р. №1198, яким передбачено, що у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Укладений між сторонами договір № 1781 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до приписів Положення про порядок підготовки систем теплоспоживання споживачів до опалювального сезону у м. Києві, що затверджене розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1117 від 06.08.2008 і передбачає підтримання системи теплоспоживання будинку та трубопроводів абонентських уводів у належному технічному стані, проведення ремонтних робіт у теплових мережах і системах теплоспоживання та підготовку теплового господарства будинку до опалювального сезону з отриманням в енергопостачальній організації акту про готовність до опалювального періоду.

Відповідно до пункту 3.11. вказаного Положення включення чи відключення споживача виконується за нарядом підрозділу теплопостачальної організації.

Відповідно до пункту 6.3.88 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.2007, після закінчення ремонтних робіт у теплових мережах і системах теплоспоживання та їх готовності до опалювального сезону споживачам слід отримати від суб`єкта господарювання (організації) централізованого теплопостачання акт готовності до опалювального сезону (додаток 10), складений в установленому порядку, та дозвіл на подачу теплоносія.

Відповідно до п. п. 6.3.79 п. 6.3. вказаних Правил, у процесі експлуатації теплових мереж необхідно стежити за станом ЗВТ (засоби вимірювальної техніки), періодично звіряти їх покази з контрольними. Несправні прилади підлягають заміні.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" до переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що, підлягають періодичній повірці, затвердженої постановою Кабінету міністрів України N 374 від 04.06.2015 входять теплолічильники та теплообчислювачі.

При цьому, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 для теплолічильників встановлено 4 річний міжповірочний інтервал.

Згідно з частинами 1, 6, 10 статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Вузли комерційного обліку належать на праві власності власнику (є спільною сумісною власністю співвласників) будівлі. Витрати на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, здійснені оператором зовнішніх інженерних мереж, відшкодовуються споживачами відповідних комунальних послуг, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати внеску за встановлення вузла комерційного обліку, який сплачується виконавцеві відповідної послуги. Вузли комерційного обліку приймаються оператором зовнішніх інженерних мереж на обслуговування протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання оператором звернення від власника (співвласників).

Як вбачається з довідки №24-1-2/3634Д від 22.08.2018, копія якої міститься в матеріалах справи, за результатами метрологічної повірки, ДП "Укрметртестстандарт" визнано непридатним для подальшої експлуатації теплолічильник НМВ-93.02, зав. №3443, встановлений на системі теплоспоживання нежилого будинку за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2 літ. А. Про зазначену обсадну позивачем було повідомлено відповідача № 062/15/1/23-4799 від 12.09.2018, копія якого також міститься в матеріалах справи.

Рішенням Київської міської ради від 28.07.2016 №890/890 нежилі приміщення загальною площею 3007,0 кв.м. у будинку №2 на вул. Леваневського у м. Києві передано до сфери управління Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві. Інші приміщення нежилого будинку площею 204,4 кв.м. перебувають у приватній власності відповідача згідно з договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 02.07.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В.

Відповідно до п.п. 6.3.79 п. 6.3. Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71 у процесі експлуатації теплових мереж необхідно стежити за станом ЗВТ (засоби вимірювальної техніки), періодично звіряти їх покази з контрольними. Несправні прилади підлягають заміні.

З огляду на викладене, відповідачу разом з іншими споживачами тепла у даному нежилому будинку було запропоновано провести заміну приладу комерційного обліку теплової енергії за власний рахунок з виконанням проектних, монтажних робіт та прийняттям його енергопостачальною організацією на комерційний облік. Відповідача було повідомлено, що в разі неможливості заміни приладу обліку, розрахунки за спожиту теплову енергію в опалювальному сезоні 2018-2019 роках будуть проводитися по ІІІ групі (розрахунково). Однак відповідачем не надано проекту документацію на підставі якої проведено заміну приладу комерційного обліку теплової енергії, а також акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік.

Положенням про порядок підготовки систем теплоспоживання споживачів до оплювального сезону у м. Києві, передбачено, що включення чи відключення споживача виконується за нарядом підрозділу теплопостачальної організації (п. 3.11.).

Позивачем було виконано всі необхідні заходи з підготовки будинку до опалювального періоду 2018-2019 p.p., а енергопостачальною організацією було проведено перевірку готовності об`єкта теплоспоживання до опалювальних сезонів та видано Акт готовності до опалювального періоду.

Відповідно до пункту 1 Розпорядження Виконавчого органу Київської міської Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2018 № 1850 теплопостачальні підприємства і організації за умови готовності систем теплоспоживання розпочинають з 15 жовтня 2018 року подачу теплоносія в адміністративні будівлі підприємств, установ і організацій за заявками їх керівників.

Як вбачається із наряду КП "Київтеплоенерго" на включення №613 від 30.10.2018 теплопостачання нежилого будинку №2 на вул. Леваневського у м. Києві в опалювальному періоді 2018-2019 років було розпочато 06.11.2018.

Таким чином, враховуючи, що на момент подачі теплоносія, а також впродовж опалювального періоду, споживачі тепла не провели заміну приладу обліку тепла з постановленням його на комерційний облік, нарахування за спожиту теплову енергію було проведено розрахунково. А відтак, загальний обсяг спожитої теплової енергії розподілено між споживачами пропорційно до опалювальної площі.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем, згідно з розрахунками нарахувань, відповідачеві нараховано вартість теплопостачання на підставі облікових карток КП "Київтеплоенерго", виходячи з опалювальної площі приміщень, які належать відповідачеві на праві власності та за період з 24.04.2019 по 30.09.2019 позивачем нараховано відповідачеві 14 934 грн 44 коп. плати за надані протягом березня 2019 року - серпня 2019 року послуги теплопостачання та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, абонентських уводів, нарахованих згідно з калькуляцією вартості робіт по забезпеченню технічної експлуатації внутрішньобудинкових мереж ЦО, абонентських уводів нежилих будинків та технічне обслуговування вузла обліку теплової енергії (в розрахунку на їм2 орендованої, приватизованої, прийнятої на баланс площі в місяць (без ПДВ) від 04.11.2015 р. та калькуляцією вартості робіт по забезпеченню технічної експлуатації внутрішньобудинкових мереж ЦО, абонентських уводів нежилих будинків (в розрахунку на їм2 орендованої, приватизованої, прийнятої на баланс площі в місяць (без ПДВ) від 04.11.2015 на підставі п. п. 2.3.6. Договору та п.3.5. додатку №2 до Договору.

Відповідачем не доведено факту встановлення за період з 24.04.2019 по 30.09.2019 справного приладу комерційного обліку спожитої теплової енергії з урахуванням вказаних вище нормативно-правових актів, а відтак, нарахування позивачем вартості спожитої відповідачем теплової енергії розрахунковим способом слід вважати правомірним.

Також відповідачем не надано доказів надання позивачеві проектної документації на підставі якої проведено заміну приладу комерційного обліку теплової енергії Ultraheat T550/UH50 D52Q, заводський номер № 69729548 Товариством з обмеженою відповідальністю "Ел енд Джи Мітерінг", про встановлення якого вказує відповідач, а також акту про прийняття даного приладу на абонентський облік, а відтак показники наведеного теплолічильника були правомірно не враховані позивачем.

З урахуванням зазначеного, оскільки відповідачем не спростовано правомірності нарахування позивачем вартості спожитих відповідачем послуг відповідно до умов Договору в розрахунковий спосіб, судом не приймаються доводи відповідача з приводу завдання позивачем неналежним виконанням обов`язків за Договором відповідачу збитків у вигляді упущеної вигоди (зменшення прибутку) на суму 28 780 грн 26 коп. (що є різницею між визначеною розрахункововим способом 63 264 грн 98 коп. та фактично спожитою тепловою енергією, згідно показників встановленого лічильника, який є на які посилається відповідач в сумі 34 484 грн 72 оп.(що визначена відповідачем за відповідно приладу комерційного обліку теплової енергії Ultraheat T550/UH50 D52Q, заводський номер №69 729 548).

З приводу доводів відповідача щодо відокремлення системи опалення приміщень відповідача від загальнобудинкової системи теплоспоживання суд зауважує, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та при цьому відключення поживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, самовільне відключення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до п. 27 цих Правил, витрати, пов`язані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановленням індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем.

Відповідно до п. 3 Правил користування тепловою енергією користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1198 від 03.10.2007, система теплоспоживання - комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору.

Відповідно до п. 3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.2007, теплова установка - узагальнене поняття обладнання (пристроїв), призначеного для виробництва, перетворення та споживання теплової енергії.

Пунктом 5.8. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.2007 передбачено прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом реконструйованих теплових установок та мереж згідно із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", експлуатація теплових установок та мереж, що не відповідають проектній документації, державним будівельним нормам, національним стандартам і правилам, забороняється.

При цьому відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту такого звернення до позивача та до теплопостачальної організації - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" щодо відокремлення системи опалення приміщень за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2 літ. А, що перебувають у власності відповідача, а відтак, з огляду на відсутність доказів на підтвердження наявності підстав для від`єднання відповідача від послуг теплопостачання за спірним договором у період з 24.04.2019 по 30.09.2019, нарахування позивачем вартості спожитих відповідачем послуг у даний період є правомірним.

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати отриманих послуг за період з 24.04.2019 по 30.09.2019, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14 934 грн 44 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг на суму 14 934 грн 44 коп.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 587 грн 40 коп. пені та 137 грн 45 коп. 3 % річних за період з 24.04.2019 по 31.08.2019.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору та положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком

Нормами частини 1 статті 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо забезпечення викання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Згідно з пунктом 2.3.7. договору за несвоєчасну сплату передбачених цим договором нарахувань споживач на користь підприємства сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених платежів за кожний день прострочки, але не більше 2-ох облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 2.3.7. договору та захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасного виконання грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 587 грн 40 коп. пені та 137 грн 45 коп. 3 % річних за період з 24.04.2019 по 31.08.2019, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хантарі" (вул. Ділова, 6, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 37002585) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (вул. Володимирська, 51, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 003366500) заборгованість у розмірі 14 934 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) грн 44 коп., 1 587 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят сім) грн 40 коп. пені, 137 (сто тридцять сім) грн 45 коп. 3 % річних та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 26.12.2019

Суддя Н.Б.Плотницька