ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4725/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Львів" (81131, Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Стрийська, буд. 55)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроавтотранс 2011" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 23В, офіс 202)

про стягнення 39 000,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 28 627,31 грн. інфляційних втрат та 7 062,99 грн. 3% річних

Представники:

Від позивача: Чупа І.І. довіреність, адвокат

Від відповідача Снігур А.С., ордер, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мацько Трак Сервіс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом № б/н від 09.10.2019 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроавтотранс 2011" заборгованості на загальну суму 74 690,30 грн., з яких:

- 39 000,00 грн. заборгованість за виконані роботи;

- 28 627,31 грн. інфляційні втрати за загальний період з листопада 2016 року по вересень 2019 року;

- 7 062,99 грн. 3% річних за загальний період з 02.11.2016 по 08.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №176/15 від 26.05.2015 на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт щодо своєчасної та повної оплати робіт виконаних за актом виконаних робіт №3527 від 18.10.2016 на суму на суму 341 193,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/4725/19, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.11.2019 о 10:45 год.

У судовому засіданні 12.11.2019 розгляд справи відкладено до 05.12.2019 о 11:30 год.

До суду 25.11.2019 надійшла заява позивача на виконання ухвали суду від 21.10.2019 про надання оригіналів документів для огляду, а саме: договору №176/15 на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт від 26.05.2015, акта виконаних робіт №3527 від 18.10.2016, рахунку на оплату №21862 від 18.10.2016 та поштової квитанції №271 від 15.07.2019 про надсилання ТОВ "Дніпроавтотранс 2011" претензії №1. Крім того, позивач просить суд оригінали зазначених документів не долучати до матеріалів справи №904/4725/19 та після їх огляду судом надіслати поштовим відправленням представнику позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 Господарського процесуального кодексу України за заявою особи, яка надала суду оригінал письмового доказу, суд повертає оригінал доказу цій особі після його дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання судовим рішенням законної сили. У матеріалах справи залишається засвідчена суддею копія письмового доказу або витяг з нього.

У зв`язку з тим, що у судовому засіданні дослідженні оригінали вказаних вище доказів та повернення можливо без шкоди для розгляду справи, суд ухвалою від 05.12.2019 повернув вказані оригінали.

До суду 02.12.2019 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Львів" про зміну найменування позивача оскільки 20.11.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено зміни про Товариство з обмеженою відповідальністю "Мацько Трак Сервіс" в частині зміни назви компанії, новим найменуванням Товариства з обмеженою відповідальністю "Мацько Трак Сервіс" є Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Львів".

Таким чином, відбулась лише зміна найменування юридичної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи. З огляду на вищевикладене, в даному випадку, саме заміна особи у відносинах, щодо яких виник спір, не відбулася, і є підстави змінити найменування позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мацько Трак Сервіс" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Львів".

Відповідачем до суду 04.12.2019 подано відзив на позовну заяву яким просить суд відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що позовна заява подана та підписана не уповноваженою на представництво інтересів позивача особою.

Також відповідач звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроавтотранс 2011" у розгляді кримінальної справи №192/1421/18 у Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Судом заява відповідача про відкладення розгляду справи не задоволена, оскільки до заяви не надані докази неможливості забезпечити явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроавтотранс 2011" у судове засідання.

У судовому засіданні 05.12.2019 розгляд справи відкладено до 19.12.2019 о 14:30 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мацько Трак Сервіс", найменування якого в подальшому була змінена на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Львів" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроавтотранс 2011" (далі - відповідач, замовник) 26.05.2015 укладено договір №176/15 на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язується виконувати ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів замовника, а також використовувати при наданні послуг запасні частини та матеріали, а замовник бере на себе зобов`язання оплатити виконані роботи, використані для ремонту матеріали та встановлені на транспортний засіб або передані замовнику запасні частині на умовах визначених договором.

Відповідно до п.2.4 договору виконавець, в присутності представника замовника, складає наряд - замовлення на технічне обслуговування поданого замовником транспортного засобу. В замовленні зазначаються заявлені замовника роботи та загальний стан транспортного засобу.

Виконавець, на підставі замовлень, проводить діагностику КТЗ і по її завершенню складає акт виконаних робіт, кожний з яких є невід`ємною частиною договору. В акті вказується дата його складання, повний перелік робіт та запасних частин і матеріалів, необхідних для їх виконання, а також їх вартість та загальна ціна (п.2.5. договору).

Вартість робіт, запасних частин та матеріалів зазначається в Акті виконаних робіт, що складається виконавцем після проведення ремонту та технічного обслуговування автомобіля і підписується представниками обох сторін (п.4.1 договору).

Розрахунки за вартість визначених робіт, запасних частин, мастильних матеріалів здійснюється замовником в безготівковому порядку на банківських поточних рахунках виконавця, що вказаний у цьому договорі, на підставі отриманого від виконавця рахунку, на умовах відтермінування оплати протягом 14 календарних днів з дня виконаної роботи згідно виставленого Акту (п.4.4 договору).

Виконавець надає замовнику два примірники акта приймання наданих послуг, який останній зобов`язаний підсисати і один примірник підписаного акта повернути виконавцю в найкоротші терміни. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем, замовник зобов`язаний в той же строк у письмовій формі, надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення (п.4.5 договору).

За умови неповернення замовником підписаного акта приймання наданих послуг чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем, вважається, що послуги надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень, а акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами (п.4.6 договору).

В разі перевищення вартості ремонту понад 40 000,00 грн. замовник зобов`язується здійснити передоплату у повному чи частковому розмірі, що узгоджується з виконавцем, для виконання заявлених робіт, запасних частин, згідно рахунку-фактури, який надається замовнику до початку виконання робіт (п.4.7 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє да 31.12.2016, а у випадку не виконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов`язань за цим договором - безтерміново, до часу повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань (п.8.1 договору).

Відповідно до п.8.2 договору сторонами погоджено те, що в разі, якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення терміну дії договору не заявить іншій стороні про розірвання договору у письмовому вигляді, даний договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

На виконання умов договору позивач виконав роботи про що сторонами був оформлений та підписаний акт виконаних робіт №3527 від 18.10.2016 на суму 341 193,50 грн., зазначений акт підписано без будь-яких зауважень щодо якості або обсягу виконаних робіт, що свідчить про прийняття замовником виконані роботи на суму 341 193,50 грн.

Також на виконання умов договору виконавцем замовнику було надано рахунок на оплату №21862 від 18.10.2016 на суму 341 193,50 грн.

Замовник здійснив розрахунок за виконані роботи на суму 302 193,50 грн., що підтверджується банківськими виписками із призначенням платежу оплата запчастин згідно договору №176/15 від 26.05.2015 згідно рахунку №21862, внаслідок чого позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення основного боргу в розмірі 39 000,00 грн., 28 627,31 грн. інфляційних втрат за загальний період з листопада 2016 року по вересень 2019 року та 7 062,99 грн. 3% річних за загальний період з 02.11.2016 по 08.10.2019, що є причиною виникнення спору за позовом.

Предметом доказування у справі є обставини щодо належного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані позивачем роботи за договором на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт.

Згідно з частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положенням Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивачем були виконані роботи та передані замовнику. Слід зауважити, що будь-які претензії та зауваження щодо якості, обсягів та строків виконання вказаних робіт замовником не було висловлено. Докази іншого в матеріалах справи відсутні.

Отже, позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за договором.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати заборгованості замовник не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи у сумі 39 000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України), а тому законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за весь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, позовні вимоги про стягнення 28 627,31 грн. інфляційних втрат за загальний період з листопада 2016 року по вересень 2019 року та 7 062,99 грн. 3% річних за загальний період з 02.11.2016 по 08.10.2019 підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача суд вважає необхідним зазначити наступне.

30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401- VIII від 02.06.2016, яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За приписами частин 3 та 4 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема, у малозначних спорах.

За змістом статті 131-2 Конституції України необхідність її додаткової регламентації законом передбачена частиною четвертою цієї статті щодо встановлення винятків представництва в суді адвокатами, зокрема, визначення поняття малозначних спорів.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в даній справі є стягнення 74 690,30 грн., а, отже, ціна позову у справі №904/4725/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст.59 цього Кодексу.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 108, 109, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Львів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроавтотранс 2011" про стягнення 39 000,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 28 627,31 грн. інфляційних втрат та 7 062,99 грн. 3% річних задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроавтотранс 2011" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 23В, офіс 202, ідентифікаційний код 37620458) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Львів" (81131, Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Стрийська, буд. 55, ідентифікаційний код 36518362) 39 000,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 28 627,31 грн. інфляційних втрат, 7 062,99 грн. 3% річних та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 24.12.2019.

Суддя Е.М. Бондарєв