ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1978/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від ФОП Малихіна В.Є. - особисто, паспорт серія НОМЕР_1 , від 17.12.01;

від Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області - не з`явився;

від ОСОБА_1 - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Малихіна Валерія Євгеновича

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019

по справі №916/1978/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Малихіна Валерія Євгеновича

до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: фізичної особи ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування рішення,

(суддя першої інстанції: Бездоля Д.О., дата та місце прийняття ухвали: 30.10.2019, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 (суддя - Бездоля Д.О.) закрито провадження у справі №916/1978/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Малихіна Валерія Євгеновича (далі - ФОП Малихіна В.Є.) до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ФОП Малихін В.Є. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 по даній справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач критично ставиться до висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі та вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що сторонами у даній справі є ФОП Малихін В.Є. та юридична особа - Крижанівська сільська рада Лиманського району Одеської області, у зв`язку з чим справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Крім того, ОСОБА_1 . не є стороною, зокрема відповідачем у даній справі, земельна ділянка згідно його пояснень була відчужена ним іншим особам та позовна вимога позивачем до нього не пред`явлена, у зв`язку з чим даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На думку апелянта, оскаржуваним рішенням відповідача порушено його право як суб`єкта господарської діяльності, що полягає у здійсненні підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці.

Позивач зазначає, що правові позиції, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №911/2034/16, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 не можуть бути взяті до уваги судом у зв`язку з тим, що характер правовідносин у цій справі, предмет спору та обставини справи не є однорідними.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №916/1978/19 за апеляційною скаргою ФОП Малихіна В.Є. на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 апеляційну скаргу ФОП Малихіна В.Є. на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 по даній справі призначено до розгляду на 23.12.2019.

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд завчасно про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Малихін В.Є. звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 36 сесії 6 скликання Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 07.06.2013 в частині виділення у власність ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування підстав позову ФОП Малихін В.Є. зазначив, що оскаржуваним рішенням сільська рада порушила його право на безоплатне отримання у власність або у користування земельної ділянки для ведення господарської діяльності, що також завдало позивачу збитки, а отже рішення щодо виділення ОСОБА_1 спірної земельної ділянки є незаконним та підлягає скасуванню.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 закрито провадження у справі №916/1978/19 за позовом ФОП Малихіна В.Є. до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що у даній справі позивач заявив вимогу про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування щодо передання спірної земельної ділянки у власність фізичній особі, а отже, вимога про скасування цього рішення у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права та обов`язки, безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї фізичної особи, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що відповідний спір має розглядатися судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у даній справі, вважає доводи апелянта безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Окрім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи -підприємці.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, а також ст.ст. 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Для віднесення справи до своєї юрисдикції господарському суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Сільрада у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками, зокрема, надання земельної ділянки громадянину у власність, діє як орган, через який реалізуються повноваження власника земельних ділянок, та вступає з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Частиною 2 ст. 13 Конституції України унормовано, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовну вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналізуючи викладене, вбачається, що справи у спорах, що виникають з земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося раніше, ФОП Малихін В.Є. звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 36 сесії 6 скликання Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 07.06.2013 в частині виділення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що позивача звернувся до господарського суду з позовом в якому міститься вимога про визнання незаконним та скасування рішення Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, яким надано земельну ділянку у власність фізичній особі - ОСОБА_1 , такий спір у вказаній частині вимог є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цієї фізичної особи.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №911/4111/16, від 15.05.2018 у справі №911/4144/16, від 911/2034/16, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, які враховано апеляційним господарським судом при перегляді даної справи.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України та п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на зазначене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про закриття провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються обставинами справи, а прийняту у справі ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 по справі №916/1978/19 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Малихіна Валерія Євгеновича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 по справі №916/1978/19 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 по справі №916/1978/19 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Малихіна Валерія Євгеновича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 по справі №916/1978/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.10.2019 по справі №916/1978/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.12.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош