номер провадження справи 4/174/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 Справа № 908/3055/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕЛЕС ОПТ", (69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська, буд. 31-В)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний Угодник", (69121, м. Запоріжжя, вул. Прогресивна, буд. 26)

про стягнення 20256, 04 грн. заборгованості

30.10.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. №28/10 від 28.10.2019 (вх. № 3277/08-07/19 від 30.10.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕЛЕС ОПТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю " Офісний Угодник" про стягнення 20256, 04 грн. заборгованості, в тому числі 17 851, 68 грн. основного боргу, 1588,80 грн. інфляційних втрат та 815, 56 грн. 3 % річних.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2019 справу № 908/3055/19 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3055/19, присвоєно справі номер провадження 4/174/19, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги, викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. 526, 530, 625, 630, 712 ЦК України, ст. 93 ГК України, на підставі яких позивач просить позов задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний Угодник" суму 20256, 04 грн. заборгованості, в тому числі 17 851, 68 грн. основного боргу, 1588,80 грн. інфляційних втрат та 815, 56 грн. 3 % річних.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний Угодник" () є: 69121, м. Запоріжжя, вул. Прогресивна, буд. 26, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 04.11.2019 про відкриття провадження у справі № 908/3055/19, яка направлялася на зазначену адресу відповідача, повернулася на адресу господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового зв`язку: "За закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/3055/19.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 04.11.2019 у справі №908/3055/19 відповідачу запропоновано подати відзив у строк не пізніше 22.11.2019.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Отже, 04.12.2019 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 26.12.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕЛЕС ОПТ" (позивач у справі) виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Офісний Угодник" (відповідач у справі) рахунки - фактури, а саме

- рахунок-фактуру №В-00001637 від 13 лютого 2018 на суму 6289,20 грн.;

- рахунок-фактуру №В-00001803 від 19 лютого 2018 на суму 6282,00 грн.;

- рахунок-фактуру №В-00001771 від 02 березня 2018 на суму 1 852,80 грн.;

- рахунок-фактуру №В-00002415 від 06 березня 2018 на суму 1 574,88 грн.;

- рахунок-фактуру №В 00002481 від 19 березня 2018 на суму 1 852,80 грн.

За період лютий 2018 - березень 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕЛЕС ОПТ" (позивач у справі) на підставі виставлених рахунків - фактур, поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Офісний Угодник" (відповідач у справі) за відповідними видатковими накладними, в яких визначено термін сплати по кожній видатковій накладній, товар (папір) на загальну суму 17 851,68 грн., а саме:

- за видатковою накладною №В-00001272 від 14.02.2018 на суму 6289,20 грн., термін сплати - до 28.02.2018;

- за видатковою накладною № В-00001369 від 20.02.2018 на суму 6282,00 грн., термін сплати - до 06.03.2018;

- за видатковою накладною №В-00001635 від 02.03.2018 року на суму 1 852,80 грн., термін сплати - до 16.03.2018;

- за видатковою накладною №В-00001820 від 13.03.2018 року на суму 1 574,88 грн., термін сплати - до 27.03.2018;

- за видатковою накладною №В-00002051 від 20.032018 року на суму 1 852,80 грн., термін сплати - до 03.04.2018.

Вище перелічені видаткові накладні, за якими відповідачу поставлявся товар, узгоджені між позивачем і відповідачем, мають підписи уповноважених осіб сторін та скріплені печатками сторін. Товар прийнято відповідачем без жодних зауважень та претензій, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на зазначених видаткових накладних скріплений печаткою підприємства. (належним чином посвідчені копії - залучені до матеріалів справи).

Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні, надані позивачем в підтвердження взятих на себе зобов`язань, містять необхідні для первинних документів реквізити.

При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об`єднань, суб`єктів господарської діяльності. Тобто, зазначене обумовлює презумпцію, в силу якої печатка на любому документі вважається поставленою з відома її керівника або суб`єкта господарської діяльності без створення юридичної особи.

Як свідчать досліджені судом фактичні обставини справи та письмові докази у їх сукупності, оплата товару, поставленого позивачем в лютому 2018 - березні 2018, відповідачем не здійснена, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 17 851,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов`язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити поставлений товар в строки визначені у відповідних в видаткових накладних.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочином згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 цього Кодексу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Таким чином, на підставі дій позивача, який поставив товар за видатковими накладними, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та вимоги чинного законодавства, оплату за поставлений товар в сумі 17 851,68 грн. не здійснив, факт наявності заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕЛЕС ОПТ" у розмірі 17 851,68 грн. підтверджується фактичними обставинами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, зобов`язання відповідача оплатити поставлений товар не припинено.

Крім того, статтею 3 ЦК України закріплено, що одним із основних принципів цивільного права є принцип добросовісності, розумності та справедливості.

Так, позивач, передавши товар відповідачу, розраховує на отримання оплати у розумні строки.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

На день розгляду спору відповідач доказів оплати за надані послуги суду не надав.

Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 17 581,68 грн. заборгованості за поставлений товар пред`явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 1588,80 грн. інфляційних втрат, які розраховані за період з квітня 2018 по вересень 2019 та 815, 56 грн. 3 % річних, які розраховані за загальний період з 28.02.2018 по 18.09.2019.

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок 3% річних позивачем виконаний правильно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 815, 56 грн. 3% річних заявлена до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунок інфляційних втрат позивачем виконаний не правильно, оскільки позивачем допущені арифметичні помилки при підрахунку розміру інфляції.

Фактично у спірних правовідносинах стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1725, 31 грн. інфляційних витрат, за заявлений період.

Однак, оскільки судом спір вирішується в межах заявлених позовних вимог, а позивачем заявлено до стягнення 1588,80 грн. інфляційних втрат, то судом позовні вимоги в цій частині задовольняються в межах суми, заявленої позивачем.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕЛЕС ОПТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний Угодник" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний Угодник", (69121, м. Запоріжжя, вул. Прогресивна, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕЛЕС ОПТ", (69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська, буд. 31-В, ) 17 851 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одну) грн. 68 коп. заборгованості, 815 (вісімсот п`ятнадцять) грн. 56 коп. 3% річних, 1588 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 80 коп. інфляційних втрат та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено "26" грудня 2019р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. Г.Зінченко