ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. Справа№ 911/1308/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з`явився

від відповідача: Нагорна Н.О. ордер серія ДН №105952 від 30.09.19

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн"

на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 р.

у справі № 911/1308/19 (суддя В.М.Бацуца)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн",

до Приватного підприємства „Автосервіс",

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Фрам-Лайн" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до ПП „Автосервіс" про визнання недійсним договору № 90173 на виконання робіт від 07.10.2013 р., укладеного між ТОВ „Фрам-Лайн" та ПП „Автосервіс". Одночасно з позовною заявою до канцелярії суду від позивача надійшла заява б/н від 21.05.2019 р. про поновлення пропущеного строку позовної давності, до позовної заяви, у якій він просить суд поновити позивачу строк позовної давності для захисту порушеного права.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невідповідністю договору № 90173 на виконання робіт від 07.10.2013 р., укладеного між ТОВ „Фрам-Лайн" та ПП „Автосервіс", положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, інших нормативно-правових актів, так як вказаний договір за своєю суттю і природою, на думку позивача, є договором будівельного підряду, а не договором підряду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.09.2019 року у справі № 911/1308/19 відмовлено у задоволенні позову повністю.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 року у справі № 911/1308/19 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн" просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019р. задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 11.12.2019 р.

27.11.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 року у справі № 911/1308/19 без змін.

Представник відпровідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Встановлено, що 11.12.2019р. представники позивача у судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

07.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн" (далі - підрядник) та Приватним підприємством „Автосервіс" (далі - замовник) було укладено договір № 90173 на виконання робіт (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає і оплачує, а підрядник приймає на себе зобов`язання по виготовленню та встановленню конструкцій із профілю ПВХ із матеріалів і за технологією фірми Rehau, Німеччина. Система Rehau Euro70, ламінація ззовні - Antrazitgrau із термокомпенсаторами. Склопакет 4Т-10-4-10-4і (перше скло тоноване в масі темно сіре, внутрішнє скло - низько емісійне) (пп. 1.1.1, 1.1.2 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору під встановленням конструкцій слід розуміти жорстке укріплення продукції в отворі і ізолювання технологічної щілини між отвором і рамою нащільником з оцинкованої сталі товщ. <=0,7 мм.

Згідно з п. 1.3 договору роботи виконуються з матеріалів підрядника. Підрядник несе відповідальність за якість своїх матеріалів.

Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи згідно з актами здачі-приймання виконаних робіт і оплатити згідно умов даного договору (п. 1.4 договору).

Положеннями п. 2.1 договору встановлено, що вартість робіт за даним договором складає 652 580, 55 грн. Загальна площа засклення - 807 кв. м. (п. 2.2 договору).

Загальна вартість робіт включає: вартість всіх матеріалів і робіт, включаючи монтаж нових конструкцій та їх доставку на об`єкт; вартість необхідних вимірів на об`єкті і розробка креслень (п. 2.3 договору).

У пункті 2.5 договору сторони погодили, що оплата робіт підрядника за цим договором передбачає: 300 000, 00 грн. - протягом 3 банківських днів з моменту підписання цього договору, 300 000, 00 грн. - сплачуються поетапно відповідно до фактично поставленої та встановленої продукції, 52 580, 55 грн. - протягом 3 банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.1 договору монтажні роботи включають в себе наступне: жорстке закріплення продукції в отворі та ізолювання технологічної щілини між отвором і рамою монтажною піною.

Згідно з п. 5.1 договору підрядник несе відповідальність перед замовником: за якість матеріалів і комплектуючих, які використовуються для виконання робіт за договором; за якість виконання робіт.

Підрядник зобов`язується виконувати роботи за цим договором згідно з технічним завданням, узгодженим із замовником, вимогами ДБН та державними стандартами (п. 5.1 договору).

У п. 6.1, 6.2 договору сторони погодили, що при завершенні робіт підрядник надає замовнику акт здачі-приймання робіт. Замовник протягом 3 календарних днів зобов`язаний підписати акт здачі-приймання робіт або направити підряднику письмову мотивовану відмову в його підписанні.

На продукцію та виконані роботи підрядник надає замовнику гарантію строком на 5 років з дня підписання акту здачі-приймання виконаних робіт в експлуатацію за умови дотримання замовником правил експлуатації (п. 7.1 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і припиняє свою дію після виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов договору між сторонами підписані видаткові накладні № РН-000036 від 24.12.2013 на суму 338 456, 54 грн та № РН-0000002 від 20.01.2015 р. на суму 240 843, 43 грн, а також акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000022 від 24.12.2013 р. на суму 41 543, 46 грн та № ОУ-0000001 від 20.01.2015 р. на суму 31 737, 12 грн.

Відповідно до вказаних актів сторони погодили, що виконавцем були проведені роботи з виготовлення та встановлення металопластикових виробів загальною площею 807 кв. м.

В обґрунтування відзиву як на позовну заяву та і апеляційної скарги, ПП „Автосервіс" зазначав, що після прийняття вказаних робіт були виявлені недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття виконаних робіт, зокрема: у встановлених металопластикових конструкціях із профілю ПВХ відсутні вентиляційні отвори, які при нагріванні повітря в профілі призвели в подальшому (після прийняття робіт) до його деформації; у металопластикових конструкціях застосований тонкий підставочний профіль, на глухих (не прозорих) ділянках застосований склопакет з плівкою, при цьому ні внутрішнє, ні зовнішнє скло не загартовані, що також після прийняття ПП "Автосервіс" робіт призвело до їх руйнування з причини термошока скла, при монтажі зовнішніх маскуючих планок підсилювачів не застосований оригінальний профіль Рехау, внаслідок чого здійснений неправильний монтаж і в подальшому виникла його деформація. Крім того, містяться прогини профілю імпостів, які вказують на неправильність застосування армуючого стального профілю під час монтажу. Конструкції змонтовані з відхиленням від вертикалі та горизонталі вище допустимих норм згідно ДСТУ - Н Б В 2.6 - 146:2010- 3 мм на конструкції при існуючих 24 мм та інші недоліки.

Також, ПП „Автосервіс" зазначив, що зверталось до позивача з проханням усунути виявлені недоліки.

Листом від 03.08.2016 вих. № 0308/16 ТОВ „Фрам-Лайн", враховуючи неодноразові звернення ПП „Автосервіс" в усному порядку щодо виконання зобов`язань за договором № 90173 від 07.10.2013, повідомив ПП „Автосервіс", що ТОВ „Фрам-Лайн" були повністю та належним чином виконані роботи за договором підряду, про будь-які недоліки замовником не заявлялось. Також у вказаному листі ТОВ „Фрам-Лайн" зазначив, що будь-які докази, які б спростовували якісне виконання робіт ТОВ „Фрам-Лайн" відсутні, а недоліки, на які посилається ПП „Автосервіс", є результатом неправильної експлуатації замовником результату робіт підряднику.

18.07.2016 р. ПП „Автосервіс" звернувся до експерта Свістунова І. С. з проханням проведення експертного будівельно-технічного дослідження для вирішення питання: які дефекти та недоліки містять конструкції з профілю ПВХ, встановлені в будівлі за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2К та чи відповідають конструкції вимогам державних норм в галузі будівництва.

Згідно з висновком експертного дослідження № 395/08-2016 від 22.08.2016 судового експерта Свістунова Ігоря Сергійовича за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, конструкції з профілю ПВХ, встановлені в будівлі за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2 К, мають дефекти та недоліки і в цілому не відповідають вимогам ДСТУ.

Отримавши висновок експертного дослідження, 23.08.2016 р. ПП „Автосервіс" звернувся до ТОВ „Фрам-Лайн" з повідомленням вих. № 65 про виявлення недоліків, у якому просив безоплатно усунути недоліки протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення.

Листом від 29.08.2016 вих. № 2908/9 ТОВ „Фрам-Лайн" повідомив ПП „Автосервіс", що всі перераховані у повідомленні від 23.08.2016 р. недоліки продукції та виконаних підрядником робіт не мають ознак неякісної продукції (неякісних робіт) та просив ПП „Автосервіс" прийняти до відома, що відсутні підстави для безоплатного усунення недоліків, про які зазначено у повідомленні про виявлення недоліків від 23.08.2016 р.

13.09.2018 р. ПП „Автосервіс" звернуся до ТОВ „Фрам-Лайн" з вимогою вих. № 71, в якій вимагав розірвати договір виконання робіт № 90173 від 07.10.2013 р. та відшкодувати ПП „Автосервіс" збитки в розмірі 1 895 333,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 р. у справі № 910/17995/16 за позовом ПП „Автосервіс" до ТОВ „Фрам-Лайн" про розірвання договору та стягнення 2 140 417,00 грн та за зустрічним позовом ТОВ „Фрам-Лайн" до ПП „Автосервіс" про стягнення 35 227,50 грн первісний позов задоволено частково в розмірі 2 079 517,20 грн збитків, 32 570, 76 грн витрат зі сплати судового збору, 23 011, 34 грн витрат на проведення експертизи та розірвано договір № 90173 на виконання робіт від 07.10.2013 р., укладений між ПП „Автосервіс" та ТОВ „Фрам-Лайн", зустрічний позов задоволено частково в розмірі 20 000,00 грн основного боргу, 1 505,75 грн 3% річних, 13 720,10 грн інфляційних втрат та 1 599,93 грн витрат по сплаті судового збору, а також вирішено здійснити зарахування первісних та зустрічних позовних вимог і стягнути з ТОВ „Фрам-Лайн" на користь ПП „Автосервіс" 2 044 291,35 грн збитків, 30 970,83 грн судового збору, 23 011,34 грн витрат на проведення експертизи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р. рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 р. у справі № 910/17995/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.08.2019 р. рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 р. в оскаржуваній частині та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р. у справі № 910/17995/16 залишено без змін.

Відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Суд зазначає, що вищевказані обставини вже були встановлені рішенням господарського суду міста Києва від 29.11.2018 р., залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р. та постановою Верховного Суду від 07.08.2019 р., у справі № 910/17995/16 за позовом ПП „Автосервіс" до ТОВ „Фрам-Лайн" про розірвання договору та стягнення 2 140 417, 00 грн та за зустрічним позовом ТОВ „Фрам-Лайн" до ПП „Автосервіс" про стягнення 35 227, 50 грн.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 07.08.2019 р. у справі № 910/17995/16 встановив та зазначив, крім іншого, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Як було зазначено вище, позивач у позовній заяві просить суд визнати недійсним договір № 90173 на виконання робіт від 07.10.2013 р., укладений між ТОВ „Фрам-Лайн" та ПП „Автосервіс".

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов?'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов?язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 875 цього ж кодексу за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 203 цього ж кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 2 ст. 207 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Дослідивши договір № 90173 на виконання робіт від 07.10.2013 р., укладений між ТОВ „Фрам-Лайн" та ПП „Автосервіс", суд дійшов висновку, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов даного договору (предмет, дата укладення, ціна, порядок розрахунків, строк дії, тощо), його зміст та форма договору не суперечать положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та іншим нормативно-правовим актам в редакціях, що діяли на момент вчинення правочину.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що спірний договір на виконання робіт та його положення суперечать відповідним положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, оскільки за своєю суттю і природою не є договором підряду, а є договором будівельного підряду, є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки предметом вказаного договору є виготовлення та встановлення позивачем за дорученням і за рахунок відповідача відповідних металопластикових вікон відповідних характеристик, що не є будівництвом у будь-якій можливій формі, визначеним положеннями ст. 875 Цивільного кодексу України, а тому такий договір за своєю суттю і природою не є договором будівельного підряду, а є договором підряду.

Крім того, як було зазначено вище, Верховний Суд у своїй постанові від 07.08.2019 р. у справі № 910/17995/16 встановив та зазначив, крім іншого, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що договір № 90173 на виконання робіт від 07.10.2013 р., укладений між ТОВ „Фрам-Лайн" та ПП „Автосервіс", не суперечить положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів в редакціях, що діяли на момент вчинення правочину, таким чином позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, позивач у заяві про поновлення пропущеного строку позовної давності просить суд поновити строк позовної давності для захисту порушеного права.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що будь-які права позивача у спірних відносинах відповідачем не порушувались, отже відсутні підстави для застосування позовної давності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019р. у справі № 911/1308/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фрам-Лайн" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019р. у справі № 911/1308/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Холдинг".

3. Матеріали справи № 911/1308/19 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 23.12.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова