ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 грудня 2019 р. Справа № 903/732/19

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім РА

про стягнення 152 176,08 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Левченко Олена Олександрівна, довіреність № б/н від 02.09.2019; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001583 від 28.02.2018;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім РА про стягнення 152176,08 грн. заборгованості, з них: 53526,48 грн. пені, 98649,60 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №739(3)18УК від 07.12.2018 в частині строків поставки продукції.

Ухвалою суду від 17.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.10.2019.

Ухвалою суду від 07.10.2019 оголошено перерву в засіданні до 11.11.2019, зобов`язано сторін виконати вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.09.2019.

Ухвалою суду від 11.11.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.12.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 23.12.2019 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в призначене судове засідання 23.12.2019 не прибув, хоча був повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення за №907. Процесуальних документів до судового засідання через відділ документального забезпечення та контролю суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений позивачем до відповідачів позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із такого.

07.12.2018 року між ДП НАЕК Енергоатом та ТзОВ Торговий Дім РА було укладено договір поставки продукції №739(3)18УК.

У відповідності до п.п. 1.1.-1.3. цього Договору Відповідач зобов`язався поставити Позивачу продукцію на загальну суму 2 338 800,00 грн. (з ПДВ) у строк грудень 2018.

Згідно п.2.2 Договору постачальник гарантує належну якість продукції, що поставляється, і нормальну його експлуатацію впродовж 12 місяців з моменту поставки за умови дотримання правил транспортування, експлуатації, зберігання продукції, якщо більш тривалий гарантійний строк не передбачений виробником.

Пунктом 3.1. вартість договору складає 1 949 000,00 грн. крім того ПДВ 389 800,00 грн., разом 2 338 800,00 грн.

Розрахунок за продукцію, поставлену відповідно до п.1.1. договору, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, на протязі 45 календарних днів з моменту поставки всієї продукції. Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку. (п.3.2. Договору).

У відповідності до п.3.3. даного Договору постачальник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання продукції, що надається за Договором, згідно з вимогами Класифікатора системи позначень одиниць вимірювання та обліку, ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997 №8.

Пункт 4.2. зазначає, що поставка продукції відбувається в строк згідно п.1.3. договору.

Продукція, що поставляється, повинна супроводжуватися наступними документами:

а) видаткова накладна - 3 примірника;

б) рахунок-фактура;

в) висновком державної санітарноепідемічної експертизи, декларацією про відповідність технічному регламенту засобів індивідуального захисту. (п.4.2. даного договору)

Згідно п.4.5. договору постачальник зобов`язаний оповістити покупця про відвантаження продукції телеграмою (факсимільним зв`язком, телефонограмою, листом з повідомленням про вручення) за 7 (сім) днів до початку відвантаження з обов`язковою вказівкою наступних даних:

- дата відвантаження;

- номер договору;

- кількість місць;

- кількість пар;

- ціна.

У разі недопоставки продукції Постачальник зобов`язаний протягом десяти діб поставити бракуючу кількість, відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP м. Енергодар вантажоодержувач: Запорізьке відділення ВП Складське господарство, вул. Промислова, 133, (склад №2), м. Енергодар, Запорізька область., і відшкодувати Покупцю збиток, який виник у нього в зв`язку з недопоставкою продукції. Допоставлена продукція повинна відповідати вимогам, встановленим п.2.1. договору та супроводжуватися документами, передбаченими п.4.3. та п.4.4. договору. (п. 6.2. договору).

Пунктом 6.3. договору зазначено, що Покупець має право вимагати як відповідного зменшення ціни продукції залежно від ступеня відхилення якості поставленої продукції від стандартів і встановлених норм (за ціною, передбаченою для продукції відповідної якості), так і своєчасної сплати штрафних санкцій за договором.

У випадку неналежного виконання або невиконання сторонами зобов`язань за договором сторони несуть майнову відповідальність відповідно до діючого законодавства України. ( п.7.1. Договору).

У відповідності до п.7.2. даного Договору за порушення строків поставки або недопоставки продукції Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцеві пеню в розмірі 0,1% вартості продукції по якій допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення більше 30 (тридцяти) днів, Постачальник додатково сплачує Покупцеві штраф у розмірі 7% (семи) вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язань.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов`язань. ( п.7.3. договору).

Згідно п.7.4. даного Договору у випадку невідповідності поставленої продукції вимогам по якості, Постачальник зобов`язаний замінити продукцію на якісну протягом 14 (чотирнадцяти) днів з моменту направлення Покупцем вимоги про заміну відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP-м. Енергодар, Запорізьке відділення ВП «Складське господарство», вул. Промислова, 133, (склад №2), м. Енергодар, Запорізька обл., і сплатити Покупцю штраф у розмірі 20% двадцяти) від вартості неякісної продукції.

Пунктом 7.5. Договору зазначено, Покупець має право відмовитись від встановлення на майбутнє господарських відносин з постачальником у випадку порушення останнім виконання зобов`язань за цим договором.

У відповідності до п.7.6. Договору за невиконання п. 4.4 договору Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцеві штраф у розмірі 20% від вартості продукції, по якій допущене таке невиконання.

Згідно п. 7.13. даного Договору сплата штрафу не звільняє Постачальника від компенсації нанесених збитків Покупцю.

Досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковим. Якщо сторони не дійдуть згоди при розгляді виниклого спору, спір передається на і вирішення до відповідного господарського суду за місцем знаходження відповідача. (п.п. 9.2. - 9.3. Договору).

Пунктом 10.1. даного Договору зазначено про те, що додатки, доповнення, акти і протоколи, складені після укладення цього договору, що доповнюють або змінюють зміст окремих положень цього договору, дійсні за умови підписання їх уповноваженими особами обох сторін договору.

У відповідності до п.11.1 договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з моменту підписання.

Цей договір складений в 2-х екземплярах 1 екземпляр для Постачальника, 1 екземпляр для Покупця, що мають однакову юридичну силу. (п.11.2. даного Договору).

Дана угода з додатками до неї підписана сторонами та скріплена відтисками їх круглих печаток (а.с. 18).

Даний договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками, у встановленому порядку не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним, а отже є дійсним, укладеними належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору №739(3)18УК від 07.12.2018 відповідач поставив на адресу Позивача продукцію в повному обсязі на суму 2 338 800,00 грн., в тому числі:

1) у строк, встановлений п. 1.3 Договору, на загальну суму 910 800,00 грн. (з ПДВ), а саме:

- 28.12.2018 за видатковою накладною № РА-0001123 від 26.12.2018 на суму 28 800,00 грн. (з ПДВ);

- 27.12.2018 за видатковою накладною № РА-0001124 від 26.12.2018 на суму 882 000,00 грн.

Вказана продукція була прийнята та оприбуткована Позивачем, що підтверджується приходним ордерами №3/882/777 від 28.12.2018 та №3/882/774 від 27.12.2018.

2) з порушенням встановленого п. 1.3 Договору строку - на загальну суму 1 428 000,00 грн. (з ПДВ), а саме:

- 09.01.2019 за видатковою накладною №РА-0001132 від 08.01.2019 на суму 18 720,00 грн. (з ПДВ);

- 06.02.2019 за видатковою накладною NgPA-0001133 від 30.01.2019 на суму 581 280,00 грн. (з ПДВ);

- 20.02.2019 згідно з видатковою накладною №РА-0000103 від 11.02.2019 на суму 171 120,00 грн. (з ПДВ);

- 01.03.2019 згідно з видатковою накладною №РА-0000125 від 27.02.2019 на суму 165 600,00 грн. (з ПДВ);

- 05.03.2019 згідно з видатковою накладною №РА-0000139 від 28.02.2019 на суму 110 400,00 грн. (з ПДВ);

- 06.03.2019 згідно з видатковою накладною №РА-0000126 від 06.03.2019 на суму 380 880,00 грн. (з ПДВ).

Вказана продукція була прийнята та оприбуткована Позивачем, що підтверджується приходними ордерами №3/882/803 від 07.03.2019, №3/882/797 від 06.02.2019, №3/882/802 від 15.03.2019, №3/882/798 від 15.03.2019, №3/882/801 від 15.03.2019, №3/882/800 від 15.03.2019.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ч.1 ст. 663 ЦК України).

Відповідно до ст ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. А частиною 2 цієї статті передбачено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений ст. 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тим, що передбачені ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення не грошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися до суду з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2018р. у справі № 912/2483/17.

Крім того, у господарському кодексі України поняття пені (поряд з неустойкою і штрафом) визначено як господарську санкцію у вигляді грошової суми, як учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав передбачених даним Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона у тому числі боржник ) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а іншій суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Тобто в розуміння ст. 173 та ст.230 ГКУ пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати не тільки в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання) , але й в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати інформацію тощо (негрошове зобов`язання). З огляду на викладене, виникають підстави стверджувати про можливість застосування пені як виду забезпечення належного виконання негрошового зобов`язання.

Згідно з п. 7.1 Договору у випадку неналежного виконання або невиконання сторонами зобов`язань за договором сторони несуть майнову відповідальність відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до п. 7.2 Договору за порушення вказаних строків поставки або недопоставку продукції Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцеві пеню в розмірі 0,1% вартості продукції по якій допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більш 30 (тридцяти) днів, Постачальник додатково сплачує Покупцеві штраф у розмірі 7% (сім) від зазначеної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковим.

Як вбачається з матеріалів справи, в зв`язку з порушенням відповідачем строку поставки продукції на загальну суму 1 428 000,00 грн., відповідно до п.п. 7.1, 7.2. та 9.2. договору, позивач направив на адресу відповідача претензію №28-23/10063 від 11.05.2019 про сплату 71 114,64 грн. пені та 98 649,60 грн. штрафу.

24.05.2019 згідно з платіжним дорученням №390 відповідач частково сплатив пеню на суму 17 588,16 грн, чим і визнав порушення строків поставки товару.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача 53 526,48 грн. пені за період з 01.01.2019 по 06.03.2019 та 98 649,60 грн. штрафу за період 01.01.2019 по 05.02.2019.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім РА (45008, м.Ковель, вул. Березовського, 8, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, м. Енергодар, 133, вул. Промислова, ) 152 176,08 в т.ч.: 53 526,48 грн. - пені та 98 649,60 грн. - штрафу за порушення строку поставки продукції по договору №739(3)18УК від 07.12.2018 та судовий збір в розмірі 2 282,64 грн.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення

складено 24.12.2019

Суддя В. М. Дем`як