ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

"19" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1295/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ (65012, м.Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 2, кв. 7; код 36919232)

До відповідача: Державне багатопрофільне підприємство „Урожай (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10; код 13908422)

про стягнення 1130039,15 грн.

Суб`єкт оскарження: Головний державний виконавець Крецул В.А. Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Під позивача:

Від відповідача (скаржника): Нікіщенко С.І., адвокат за ордером

Від відповідача: Георгієва І.П., директор

Від державного виконавця: не з`явився

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного багатопрофільного підприємства „Урожай про стягнення 1130039,15 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.06.2019р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ задоволено повністю. Стягнуто з Державного багатопрофільного підприємства „Урожай на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ заборгованість за Договором №2 безвідсоткової поворотної фінансової позики від 31.10.2016р., Договором №2 безвідсоткової поворотної фінансової позики від 02.01.2017р., Договором №2 безвідсоткової поворотної фінансової позики від 02.01.2018р., Договором №2 безвідсоткової поворотної фінансової позики від 02.01.2019р. на загальну суму у розмірі 1130039,15 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8475,30 грн.

У зв`язку з набранням рішення суду законної сили, 03.07.2019р. господарським судом Одеської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 10.06.2019р. у справі №916/1295/19.

13.12.2019р. до господарського суду Одеської області від Державного багатопрофільного підприємства „Урожай надійшла скарга на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р., відповідно до якої скаржник просить суд скасувати постанову державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецула В.А. про арешт коштів боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.12.2019р. скаргу вх. № ГСОО 2-96114/19 від 13.12.2019р. передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Також, 13.12.2019р. до господарського суду Одеської області Державним багатопрофільним підприємством „Урожай було подано клопотання про поновлення строку на подання скарги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. прийнято скаргу Державного багатопрофільного підприємства „Урожай вх № ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р. на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. у справі №916/1295/19 до розгляду та призначено розгляд скарги на "19" грудня 2019 р. о 12:00. Запропоновано скаржнику Державному багатопрофільному підприємству „Урожай надати докази та документи, в підтвердження обставин, що наведені скаржником у поданій ним скарзі вх № ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р. Запропоновано головному державному виконавцю Крецул В.А. Другого Приморському відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області надати письмові пояснення щодо поданої скарги Державного багатопрофільного підприємства „Урожай на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р.

Про подання до господарського суду Одеської області Державним багатопрофільним підприємством „Урожай скарги вх № ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р. у справі №916/1295/19 судом було повідомлено Головного державного виконавця Крецул В.А. Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а також стягувача та боржника шляхом скерування на їх адресу ухвали суду та за допомогою телефонограми.

19.12.2019р. до господарського суду Одеської області скаржником було подано клопотання про залучення до матеріалів справи доказів.

В обґрунтування поданої скарги вх. № ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р. на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. у справі №916/1295/19 Державним багатопрофільним підприємством „Урожай було зазначено суду наступне.

Як зазначає скаржник, 20 листопада 2019р. на підставі наказу господарського суду Одеської області від 03.07.2019р. по справі №916/1295/19 та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ про примусове виконання, головним державним виконавцем Другого приморського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецулом В.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60671560 та постанову про арешт коштів боржника.

Як вказує скаржник, зокрема, постановою про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. накладено арешт на рахунок АТ КБ „Приватбанк, який містить реквізит: найменування підприємства ДБП „Урожай, код отримувача: 13908422, найменування Банку: Миколаївське РУ АТ КБ „Приватбанк, рахунок отримувача: 8166, рахунок у форматі IBAN: UA 3218166, валюта: UAN, код банку: 326610.

Скаржником було пояснено суду, що із винесеною головним державним виконавцем Другого приморського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецулом В.А. постановою про арешт коштів боржника Державне багато профільне підприємство„Урожай не погоджується, оскільки рахунок у АТ КБ „Приватбанк є основним рахунком ДБП „Урожай, з якого здійснюється оплата заробітної плати, сплата податків та комунальних платежів.

За посиланням скаржника, накладений арешт не лише зупиняє повноцінну роботу підприємства (боржника), але і породжує протиправні наслідки, які полягають у несплаті заробітної плати, несплаті податків та комунальних платежів, що є порушенням за яке встановлені відповідальність Податковим кодексом України, КЗпП України, Господарським кодексом України, тощо.

Як зазначає скаржник, засоби виконавчого примусу унеможливлюють функціонування підприємства згідно покладених Державою обов`язків установчими документами та чинним законодавством України.

В обґрунтування скарги було зазначено, що виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредитором підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Також, в обґрунтування поданої скарги Державним багато профільним підприємством„Урожай було залучено до матеріалів скарги лист від 19.12.2019р. Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, з відповідними відомостями.

Головним державним виконавцем Крецул В.А. Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області пояснень щодо скарги Державного багатопрофільного підприємства „Урожай вх. № ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р. на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. у справі №916/1295/19 надано не було та явку в судове засіданні, що відбулось 19.12.2019р. забезпечено не було.

Також присутнім у судовому засіданні представником стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ було зазначено суду, що він наполягає на примусовому виконанні рішення суду та заперечує проти поданої скарги в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали поданої Державним багатопрофільним підприємством „Урожай скарги вх. № ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р. на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. у справі №916/1295/19, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скарга Державного багатопрофільного підприємства „Урожай скарги вх. № ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р. на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. у справі №916/1295/19, обґрунтована тим, що Головним державним виконавцем Крецул В.А. Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області при примусовому виконання наказу суду було накладено арешт на рахунок скаржника, який в свою чергу, зокрема, використовується для виплати заробітної плати працівникам підприємства та сплати податків, а також комунальних платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як встановлено судом за результатами розгляду скарги, 20 листопада 2019р. Головним державним виконавцем Крецул В.А. Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №60671560 на підставі наказу господарського суду Одеської області від 03.07.2019р. №916/1295/19.

Відповідно до вказаної постанови було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення яких заборонено законом, та належить боржнику: Державному багатопрофільному підприємству „Урожай у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1252634,56 грн.

За приписами ч.1, ч. 2 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 56 Закону України „Про виконавче провадження, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Аналізуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, суд зазначає, що дійсно не підлягають арешту в порядку, встановленому Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, за час розгляду скарги скаржником не було належними доказами доведено, що державним виконавцем було порушено положення Закону України „Про виконавче провадження та приписи чинного законодавства.

Судом критично оцінюється доказ, наданий скаржником за час розгляду даної скарги, а саме лист від 19.12.2019р. Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, оскільки він не підтверджує викладені скаржником обставини, а надає загальні відомості по сплаті податків у 2019 році по Приморському району м. Одеси згідно наявної інформації в інтегрованій картці станом на 17.12.2019р.

Оцінюючи усі докази, надані у сукупності, та оцінивши доводи скаржника, суд вважає за доцільне зазначити, що наразі є передчасним звернення скаржника з відповідною скаргою до суду, оскільки надані ним докази не засвідчують та не підтверджують у сукупності обставин, на які посилався скаржник у своїй скарзі, і у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог Державного багатопрофільного підприємства „Урожай, викладених у поданій до суду 13.12.2019 року скарги.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відсутності підстав задля задоволення вимог, викладених у скарзі Державного багатопрофільного підприємства „Урожай (вх. №ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р.) на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. у справі №916/1295/19.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги скарги Державного багатопрофільного підприємства „Урожай (вх. №ГСОО 2-6114/19 від 13.12.2019р.) на постанову про арешт коштів боржника від 20.11.2019р. у справі №916/1295/19 відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 грудня 2019 р.

Ухвала набирає чинності 19.12.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко