Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/787/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Андишули Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд"

до фізичної особи-підприємця Люшина Юрія Миколайовича

про стягнення заборгованості в сумі 12 546 грн 00 коп.,

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд" (далі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Люшина Юрія Миколайовича (далі - Підприємець, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 12 546 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору поставки, укладеного у спрощений спосіб.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд" від 17.10.2019 р. № 2 залишено без руху, зобов`язано позивача у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме, надати оригінал платіжного доручення від 21 жовтня 2019 року № 93180825 на суму 1 921 грн 00 коп.

20 листопада 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд" на адресу суду надійшло клопотання, до якого долучено оригінал платіжного доручення від 21 жовтня 2019 року № 93180825 на суму 1 921 грн 00 коп. (а.с. 32-33).

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд" від 17.10.2019 р. № 2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 16 грудня 2019 року.

16 грудня 2019 року від позивача на адресу суду надійшли пояснення від 10.12.2019 р. № 1 з додатками (а.с. 38-57).

У судове засідання 16 грудня 2019 року позивач не з`явився, однак 16.12.2019 р. від представника останнього на адресу суду надійшло клопотання від 10.12.2019 р. № 1 про розгляд справи без участі Товариства (а.с. 58). Також в даному клопотанні представник позивача зазначив, що складу суду довіряє.

Відповідач у судове засідання 16 грудня 2019 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 720 (а.с. 37). Крім того, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 16.12.2019 р., та клопотання позивача від 10.12.2019 р. № 1, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 16 грудня 2019 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд" виставило фізичній особі-підприємцю Люшину Юрію Миколайовичу рахунок на оплату від 1 червня 2018 року № 21 на суму 105 000 грн 00 коп. за товар пиломатеріал обрізний сосновий, 3 сорт, в кількості 35 м.куб. (а.с. 12).

Товариство згідно платіжного доручення від 4 червня 2018 року № 93178737 оплатило рахунок від 1 червня 2018 року № 2 на суму 105 000 грн 00 коп. (а.с. 13).

Згідно видаткової накладної від 12 липня 2018 року № 01/А відповідач поставив частину товару в кількості 30,818 м.куб. на суму 92 454 грн 00 коп. (а.с. 14). Докази поставки решти товару (на суму 12 546 грн 00 коп.) в матеріалах справи відсутні.

26 вересня 2019 року Товариство направило Підприємцю претензію від 26.09.2019 р. № 2 (а.с 10, докази надіслання - а.с. 18) про повернення коштів у сумі 12 546 грн 00 коп. за замовлення за рахунком № 21 від 01.06.2018 р.

Враховуючи, що відповідач не повернув кошти, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення коштів в сумі 12 546 грн 00 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

На підставі викладених норм та як вбачається з матеріалів справи, сторони досягли згоди щодо здійснення поставки товару з попередньою оплатою. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що між Товариством та Підприємцем виникли зобов`язання на підставі договору, укладеного у спрощений спосіб, який за своєю правовою природою являється договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виставленого відповідачем рахунку від 1 червня 2018 року № 21 на оплату за пиломатеріал обрізний сосновий, 3 сорт, в кількості 35 м.куб., позивачем 04.06.2018 р. було перераховано 105 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 4 червня 2018 року № 93178737.

В свою чергу відповідачем було поставлено позивачу частину товару в кількості 30,818 м.куб. на суму 92 454 грн 00 коп. Докази поставки решти товару в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідачем недопоставлено товар на суму 12 546 грн 00 коп.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Як встановлено ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, як слідує з матеріалів справи, позивач (покупець за зобов`язанням) виконав свої зобов`язання щодо попередньої оплати за товар. Проте, відповідач (продавець за зобов`язанням) після отримання попередньої оплати в сумі 105 000 грн 00 коп., свій обов`язок щодо поставки позивачу товару виконав частково, здійснивши поставку товару на загальну суму 92 454 грн 00 коп.

При цьому, претензія від 26.09.2019 р. № 2 про повернення коштів у сумі 12 546 грн 00 коп. відповідачем залишена без розгляду.

Факт невиконання зобов`язання відповідача перед позивачем щодо поставки товару на суму 12 546 грн 00 коп. підтверджено доказами наявними в матеріалах справи та не спростовано відповідачем.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не були виконанні зобов`язання щодо поставки товару, а також не повернуто суму попередньої оплати на вимогу позивача від 26.09.2019 р. № 2, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 12 546 грн 00 коп. є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд" до фізичної особи-підприємця Люшина Юрія Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 12 546 грн 00 коп. є обґрунтованими, не спростовані відповідачем, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 1 921 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Люшина Юрія Миколайовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт Лтд" (03143, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Метрологічна, буд. 42, секція 42/2, , IBAN UA НОМЕР_4 (р/р НОМЕР_3 АТ "ОТП Банк" м. Київ МФО 300528) 12 546 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість) грн 00 коп. - заборгованості та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20 грудня 2019 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 42, секція 42/2);

3 - відповідачу рекомендованим (АДРЕСА_1).