ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 рокуСправа № 912/3121/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3121/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік", 50089, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Маршака, буд. 15 А,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ", 26332, Кіровоградська область, Гайворонський район, смт Салькове, вул. Павлова, буд. 1,

про стягнення 762 078,93 грн,

представники:

від позивача - Огриза Г.Р., довіреність від 01.11.2019 № 1;

від відповідача - участі не брали;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" про стягнення 762 078,93 грн, з яких: 615 705,34 грн основна заборгованість, 108 367,33 грн - пеня, 25 243,92 грн інфляційні нарахування та 12 762,34 грн - 3% річних, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог заявник послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором на агентські послуги від 10.10.2018 №10-10/2018-ЕК щодо реалізації гранітної продукції виробництва ТОВ "ЧАРНОКІТ" в частині повного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою від 12.11.2019 відкрито провадження у справі № 912/3121/19; постановлено справу № 912/3121/19 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.12.2019 на 10:00; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

09.12.2019 господарський суд розпочав підготовче засідання.

У підготовче засідання 09.12.2019 прибув уповноважений представник позивача.

Представник відповідача в підготовче засідання 09.12.2019 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Ухвалою від 09.12.2019 закрито підготовче провадження у справі № 912/3121/19; справу № 912/3121/19 призначено до судового розгляду по суті на 24.12.2019 на 12:00 год.

24.12.2019 відкрито судове засідання з розгляду справи № 912/3121/19 по суті.

У судовому засіданні 24.12.2019 брав участь представник позивача.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноваженого представника не направив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке містяться в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем суду не подано.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 24.12.2019 за відсутності представника відповідача.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

У засіданні 24.12.2019 судом досліджено докази і письмові пояснення, викладенні в позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

10 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ", як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік", як Агентом, укладений договір на агентські послуги № 10-10/2018-ЕК щодо реалізації гранітної продукції виробництва ТОВ "Чарнокіт" (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору за дорученням та за рахунок Замовника Агент (за винагороду) зобов`язується здійснювати юридичні та фактичні дії від свого імені, а саме: проводити маркетингові дослідження; проводити переговори для укладення договорів або укладати угоди на продаж гранітно-щебеневої продукції Замовника, а також на її подальшу поставку в усі регіони України (Одеська, Вінницька, Львівська, Черкаська, Миколаївська області); супроводжувати співпрацю (продаж, поставку, тощо) між Замовником та покупцями продукції від Агента.

Згідно підпункту 2.2.4. пункту 2.2. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно сплачувати Агенту винагороду, що належить Агенту відповідно до даного Договору, за виконані роботи та послуги.

Відповідно до п. 3.1. Договору при виконанні робіт згідно умов даного Договору Замовник зобов`язаний сплатити Агенту винагороду за кожну тону проданої продукції (покупцю Агента) згідно акту виконаних робіт.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що оплата винагороди проводиться шляхом перерахуванням обумовлених грошових коштів на банківські реквізити Агента протягом 5-денного строку після поставки продукції покупцю.

В той же час, п. 3.4. Договору передбачено, що у випаду невиконання пункту 3.3. Договору Замовник сплачує пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожну прострочену добу, а також штрафні санкції, передбачені діючим законодавством України.

Сторони домовились і погодились, що придбання Замовником для Агента в рахунок винагороди, що належить Агенту за цим договором, необхідного обладнання, машин, приладів та іншої техніки та продукції конкретний перелік яких Сторони обумовлюють додатково, якщо це буде необхідно (п. 3.6. Договору).

Згідно п. 4.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року.

Всі додатки до даного договору, які оформлюються і підписуються Сторонами в період дії договору, стають його невід`ємною частиною. Договір вважається закінченим після виконання Замовником та Агентом своїх зобов`язань за договором та відповідних розрахунків. (п. 5.2., 5.3. Договору)

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

10.10.2018 сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору про те, що за виконання робіт згідно умов даного договору Замовник сплачує Агенту винагороду за кожну тону проданої продукції (покупцю Агента) у розмірі 46,00 грн, з урахуванням ПДВ.

05.11.2018 сторонами підписано Специфікацію № 2 до Договору про те, що за виконання робіт згідно умов даного договору Замовник сплачує Агенту винагороду за кожну тону проданої продукції (покупцю Агента) на станції Одеса-Застава-1 та Черноморськ-Порт у розмірі 58,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Станом на 31.12.2018 заборгованість відповідача за Договором склала 615 705,34 грн, що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2018, який підписаний повноважними представниками сторін.

Заборгованість у розмірі 615 705,37 грн виникла у зв`язку з наданням позивачем послуг в наступні дати: 10.12.2018 на суму 25 426,50 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000349 від 10.12.2018 на загальну суму 44 587,80 грн., з яких частина у розмірі 19 161,30 грн була сплачена); 11.12.2018 на суму 6 331,90 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000350 від 11.12.2018); 12.12.2018 на суму 19 186,60 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000351 від 12.12.2018); 13.12.2018 на суму 16 014,90 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000353 від 13.12.2018); 15.12.2018 на суму 12 709,80 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000354 від 15.12.2018); 16.12.2018 на суму 224 274,74 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000355 від 16.12.2018); 17.12.2018 на суму 51 284,60 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000356 від 17.12.2018); 18.12.2018 на суму 12 735,10 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000357 від 18.12.2018); 19.12.2018 на суму 247 741,20 грн (підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) № ОУ-0000358 від 19.12.2018).

Факт поставки продукції покупцям та дати таких поставок підтверджуються відповідними залізничними квитанціями, зокрема: поставка 10.12.2018 - залізничними квитанціями № 42397273, № 42403287, № 42403303 за відповідну дату; поставка 11.12.2018 - залізничною квитанцією № 42428367 за відповідну дату; поставка 12.12.2018 - залізничною квитанцією № 42467639 за відповідну дату; поставка 13.12.2018 - залізничними квитанціями № 42503474, № 42503508 за відповідну дату; поставка 15.12.2018 - залізничними квитанціями № 42573386, № 42573352 за відповідну дату; поставка 16.12.2018 - залізничними квитанціями № 42592121, № 42591362, № 42601039, № 42601021 за відповідну дату; поставка 17.12.2018 - залізничними квитанціями № 41271172, № 41271198, № 41271214, № 42631374 за відповідну дату; поставка 18.12.2018 - залізничними квитанціями № 42662825, № 42662783 за відповідну дату; поставка 19.12.2018 - залізничними квитанціями № 42710947, № 42710988 за відповідну дату.

За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, станом на день розгляду справи зобов`язання з оплати наданих послуг не виконано.

Суд визнає вказані обставини встановленими з огляду на вірогідність наданих позивачем доказів.

Господарський суд вважає, що відповідачем були порушені права позивача на отримання оплати за надані послуги згідно умов Договору.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступні норми права.

У відповідності до статті 11 та статті 509 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення, цивільних прав та обов`язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов`язання боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто сплати боргу.

Комерційне посередництво (агентські відносини) у сфері господарювання регулюється Главою 31 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

Відповідно до ст. 297 Господарського кодексу України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Договором повинна бути передбачена умова щодо території, в межах якої комерційний агент здійснює діяльність, визначену угодою сторін. У разі якщо територію дії агента в договорі не визначено, вважається, що агент діє в межах території України. Агентський договір укладається в письмовій формі. У договорі має бути визначено форму підтвердження повноважень (представництва) комерційного агента.

За ч. 1 ст. 301 Господарського кодексу України відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором.

В силу частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 3.3. Договору, за яким оплата винагороди проводиться шляхом перерахуванням обумовлених грошових коштів на банківські реквізити Агента протягом 5-денного строку після поставки продукції покупцю, строк виконання грошового зобов`язання відповідача за Договором є таким, що настав.

З огляду на встановлені обставини справи господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 615 705,34 грн основного боргу є обґрунтованими належними, допустимими та вірогідними доказами.

Учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції (ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 3.4. Договору у випаду невиконання пункту 3.3. Договору Замовник сплачує пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожну прострочену добу, а також штрафні санкції, передбачені діючим законодавством України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням Замовником умов Договору щодо оплати, Агентом нараховано 108 367,33 грн пені, 25 243,92 грн інфляційних нарахувань та 12 762,34 грн 3% річних.

Перевіривши розрахунок заборгованості, господарський суд встановив, що позивачем вірно визначено періоди прострочення заборгованості, враховано положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", тому позовні вимоги про стягнення 108 367,33 грн пені та 12 762,34 грн 3% річних мають бути задоволенні в повному обсязі.

В той же час, позивачем для розрахунку інфляційних нарахувань на суму заборгованості визначено період січень - серпень 2019 року.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зважаючи на межі періоду (січень - серпень 2019 року), в який мала місце дефляція, що не враховано позивачем, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за вказаним періодом за допомогою системи "Ліга", судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає 16 716,69 грн.

За результатами розгляду справи, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік".

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" (26332, Кіровоградська область, Гайворонський район, смт Салькове, вул. Павлова, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік" (50089, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Маршака, буд. 15 А; ) основну заборгованість у розмірі 615 705,34 грн, пеню у розмірі 108 367,33 грн, інфляційні нарахування у розмірі 16 716,69 грн, 3% річних у розмірі 12 762,34 грн, всього - 753 551,70 грн, а також судовий збір у розмірі 11 303,27 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік", (50089, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Маршака, буд. 15 А); Товариству з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" (26332, Кіровоградська область, Гайворонський район, смт Салькове, вул. Павлова буд. 1).

Повне рішення складено 26.12.2019.

Суддя О.Л. Бестаченко