ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 5015/118/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина"

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач"

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування"

представники - адвокат Демідонт Б.О. (ордер серії ЛВ №179197 від 19.12.2019), адвокат Матвійчук Д.В. (договір №53 про надання правової допомоги від 29.11.2019), адвокат Святюк С.П. (ордер серії АІ №1016807 від 18.12.2019), керівник Ганайлюк Б.А.

відповідач-1 - арбітражний керуючий Хомишин Ігор Григорович

відповідач-2 - Товарна біржа "Наша"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" арбітражний керуючий Козій Володимир Юрійович

кредитор - фізична особа-підприємець Гаврилюк Олександр Романович, особисто

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування"

на постанову Західного апеляційного господарського суду

від 21.10.2019

у складі колегії суддів: Мирутенко О.Л. (головуючий), Матущак О.І., Якімець Г.Г.

та ухвалу Господарського суду Львівської області

від 05.06.2019

у складі судді Чорній Л.З.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування"

до арбітражного керуючого Хомишина Ігоря Григоровича та Товарної біржі "Наша"

про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 17.03.2016, та договору купівлі-продажу від 23.03.2016

в межах справи №5015/118/11

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 30.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 24.10.2019 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.06.2019 у справі №5015/118/11 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №5015/118/11 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Васьковського О.В., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.10.2019.

3. Ухвалою від 26.11.2019 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №5015/118/11 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.06.2019, призначив розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" на 19.12.2019 о 09:45.

4. 12.12.2019 від фізичної особи-підприємця Гаврилюка О.Р. надійшла заява від 05.12.2019 про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №5015/118/11 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову апеляційного суду 21.10.2019 та ухвалу місцевого суду 05.06.2019 з посиланням на те, що Кодексом України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.10.2019, не передбачено можливості касаційного оскарження судових рішень у процедурі банкрутства за наслідком розгляду спору про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника у процедурі банкрутства.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. За заявою ТОВ "Укравтозапчастина" Господарський суд Львівської області порушив провадження про банкрутство ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" в порядку статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство).

5.1. Ухвалою від 08.02.2011 місцевим судом визначено розмір вимог кредиторів на загальну суму 1 060 656, 25 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Скочка І.Я.

5.2. Постановою господарського суду від 15.07.2011 ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

6. Ухвалою місцевого суду від 25.06.2018 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 17.03.2016 та договору купівлі-продажу від 23.03.2016, яким оформлено результати аукціону.

6.1. Ухвалою від 05.06.2019 Господарський суд Львівської області у задоволенні заяви ТОВ "Львівські заводи Автомобілебудування" за вх. №1495/18 від 04.06.2018 до арбітражного керуючого Хомишина І.Г. та Товарної біржі "Наша" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 17.03.2016, та договору купівлі-продажу від 23.03.2016 відмовив.

6.2. Місцевим судом встановлено, що до складу майнових активів банкрута, серед іншого, входила будівля адміністративного корпусу (літ. Ж-4), загальною площею 10369,6 кв.м. (розташована за адресою: місто Львів, Залізничний район, вулиця Шевченка, 321). Також суд встановив:

- на 03.09.2015 було призначено аукціон з продажу майна боржника (окремого лота), який не відбувся у зв`язку з відсутністю заявок на участь. Зазначене майно боржника виставлено на повторний аукціон зі зниженням початкової ціни на 20%, про що 17.09.2015 подано оголошення на сайті Мін`юсту України та ВГСУ;

- у зв`язку з невиконанням переможцем аукціону умов оплати за майно, аукціон з реалізації будівлі адміністративного корпусу ,позначеного літ. Ж-4 (місто Львів, вулиця Шевченка, 321), оформлений Протоколом №5-094 від 05.11.2015, визнано таким, що не відбувся;

- Товарною біржею "Наша" відповідно до повідомлення від 15.01.2016 за вх. №15/1/16 запропоновано провести вдруге повторний аукціон щодо реалізації будівлі адміністративного корпусу, позначеного літ. Ж-4 (місто Львів, вулиця Шевченка, 321), на умовах встановлення початкової ціни лота на рівні початкової ціни попереднього аукціону - 3 239 440 грн. та з можливістю зниження ціни до 50%, що відповідає правилам про проведення повторного аукціону;

- 29.01.2016 та 02.02.2016 арбітражним керуючим скликано та проведено збори кредиторів, на яких ознайомлено членів комітету кредиторів з протоколом №П/5-094 від 15.01.2016 Товарної біржі "Наша" про визнання аукціону з реалізації зазначеної будівлі адміністративного корпусу таким, що не відбувся, та анулювання результатів аукціону, а також з пропозицією про проведення другого повторного аукціону на умовах встановлення початкової ціни лота на рівні початкової ціни попереднього аукціону - 3 239 440 грн., з можливістю зниження ціни до 50%, а листом за №123 від 10.02.2016 заставний кредитор ПП "Фірма "Галич-Кабель" надало згоду на проведення другого повторного аукціону з реалізації будівлі адміністративного корпусу на зазначених умовах;

- 11.02.2016 ліквідатором ТОВ "Львівські заводи Автомобілебудування" арбітражним керуючим Хомишином І.Г. подано заяву на проведення аукціону з продажу майна банкрута за початковою вартістю 3 239 440 грн. та з можливістю зниження ціни до 50% початкової вартості, зазначеної в оголошенні про проведення аукціону. Крім того, 11.02.2016 Товарною біржею "Наша" оприлюднено оголошення на сайті Мін`юсту України та веб-сайті ВГСУ про проведення 17.03.2016 другого повторного аукціону з реалізації будівлі адміністративного корпусу на зазначених умовах;

- виставлене на аукціон 17.03.2016 майно ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" реалізовано згідно з протоколом №6-011 проведення аукціону з продажу майна за ціною 1 781 692 грн. Аукціон відбувся, запропонована переможцем аукціону ТОВ "Укр-Алюміній" ціна 1 781 692 грн. сплачена покупцем повністю у визначені терміни. Також, судом встановлено, що після надходження коштів за реалізоване майно, згідно з протоколом №6-011 проведення аукціону з продажу майна від 17.03.2016, між ліквідатором ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" Хомишином І.Г. та покупцем ТОВ "Укр-Алюміній" 23.03.2016 укладено договір купівлі-продажу майна - будівлі адміністративного корпусу (літ. Ж-4), площею 10 369,6 кв. м., посвідчений приватним нотаріусом за №714. Переможець аукціону не приймав участі у торгах 15.01.2016, які оголошено організатором торгів такими, що не відбулися.

6.3. Місцевий суд дійшов висновку, що у період зупинення провадження у справі №5015/118/11 з 03.04.2016 до 25.04.2016 ліквідатором не вчинялись дії щодо укладення договору про проведення аукціону, а оскільки договір про проведення аукціону укладений 06.04.2014 між ліквідатором банкрута Хомишином І.Г. та Товарною біржею "Наша", то проведення 17.03.2016 другого повторного аукціону з реалізації майна банкрута є наслідком правовідносин, які виникли між ліквідатором та організатором аукціону до зупинення провадження у справі, і такі відносини спрямовані на виконання договору про проведення аукціону від 06.04.2014 та продаж майна банкрута в цілому.

6.4 Також, суд дійшов висновку, що зупинення провадження у даній справі про банкрутство ухвалою 03.02.2016 до повернення матеріалів справи до Господарського суду Львівської області, у зв`язку з касаційним оскарженням одного з судових рішень у процедурі банкрутства боржника означає зупинення місцевим судом розгляду справи, однак не має наслідком в цілому зупинення ліквідаційної процедури щодо боржника та зупинення повноважень учасників ліквідаційної процедури (ліквідатора й організатора торгів). Суд зазначив, що під час зупинення провадження у справі повноваження ліквідатора та організатора аукціону не припинились, вони не були обмежені судом у своїх повноваженнях, а тому реалізація заставного майна відбулась за наявності згоди заставного кредитора, комітету кредиторів щодо продажу на таких умовах.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення

7. Постановою від 21.10.2019 Західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.06.2019 залишив без змін.

7.1. Апеляційний суд, перевіривши обставини, встановлені місцевим судом, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, погодився з повнотою дослідження місцевим судом доказів та обставин справи і правильністю їх оцінки, а також з висновками суду про те, що Законом про банкрутство передбачено лише один випадок припинення повноважень ліквідатора виключно за відповідною ухвалою суду. Зупинення ухвалою суду провадження у розгляді справи до завершення апеляційного чи касаційного провадження не має наслідком зупинення повноважень учасників процедури банкрутства (ліквідатора, організатора торгів) на час такого зупинення.

7.2. Апеляційний суд зазначив, що в даному випадку заставне майно реалізовано з урахуванням наявності згоди заставного кредитора на продаж, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Львівські заводи Автомобілебудування" за вх. №1495/18 від 04.06.2018 про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 17.03.2016, та договору купівлі-продажу 23.03.2016.

7.3. Апеляційний суд, з посиланням на статті 13, 73, 76, 86, 269 ГПК України, спростував доводи скаржника щодо неналежної оцінки доказів та обставин даної справи, зазначив, що скаржником документально не обґрунтовано фактичних обставин зупинення повноважень ліквідатора чи організатора аукціону в період продажу спірного майна з аукціону, визнавши їх такими, що не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали місцевого суду.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування")

8. Скаржник доводив, що зупинення провадження у справі про банкрутство зупиняє повноваження ліквідатора та організатора аукціону здійснювати примусове відчуження майна боржника, визнаного судом банкрутом, для проведення розрахунків із кредиторами включеними до реєстру вимог кредиторів.

Скаржник аргументував, що враховуючи зупинення провадження у справі про банкрутство ухвалою суду 03.02.2016 та до моменту поновлення провадження ухвалою 25.04.2016 у справі про банкрутство №5015/118/11, призначений у справу ліквідатор та залучений у справу організатор аукціону Товарна біржа "Наша", не мали усієї повноти повноважень вчиняти правочини, направлені на примусове відчуження майна боржника, та проводити розрахунки із кредиторами, тому аукціон 17.03.2016, підготовлений та проведений в період зупинки провадження у справі про банкрутство, є незаконним, а Договір від 23.03.2016, укладений із переможцем аукціону та виконаний у період зупинення провадження у справі про банкрутство, є недійсним.

Скаржник зазначив, що відповідачі в судах попередніх інстанцій не навели належних та достатніх доказів, якими могли спростувати докази заявника щодо зупинення провадження у справі про банкрутство.

Розгляд заяв та клопотань у касаційному провадженні

9. 12.12.2019 до касаційного суду надійшла заява набувача майна фізичної-особи Гаврилюка О.Р . про відмову у відкритті касаційного провадження, з посиланням на те, що відповідно до частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодексу) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення прийняті за наслідком розгляду позовних вимог, які слухалися судами в межах провадження у справі про банкрутство, тому на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України у відкритті касаційного провадження за такою касаційною скаргою необхідно відмовити, оскільки постанова апеляційного суду прийнята 21.10.2019, в день набрання чинності Кодексом.

9.1. Колегія суддів зазначає, що касаційне провадження у справі №5015/118/11 за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу суду першої інстанції від 05.06.2019 було відкрито ухвалою Верховного Суду від 26.11.2019 з призначенням касаційної скарги до розгляду в судовому засіданні на 19.12.2019 о 09:45.

Водночас, процесуальним законом не передбачено можливості відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, у разі якщо провадження за такою касаційно скаргою вже відкрито ухвалою Верховного Суду, яка набрала законної сили.

9.2. Верховний Суд зазначає, що пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Судами встановлено, що справа №5015/118/11 про банкрутство ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної щодо боржника 15.07.2011 постановою місцевого суду про визнання боржника банкрутом.

Відтак, з 21.10.2019 провадження у справі №5015/118/11 про банкрутство ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" здійснюється згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

9.3. За змістом частини 1 статті 288 ГПК України вбачається, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, процесуальне право на касаційне оскарження виникає у день проголошення судового рішення та в залежності від того, чи в судовому засіданні було оголошено його повний текст, може бути реалізоване протягом двадцяти днів з дня проголошення повного судового рішення апеляційним судом або протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення судом апеляційної інстанції.

9.4. При вирішенні питання про можливість відкриття провадження за касаційними скаргами на постанови апеляційних судів, прийняті після набрання чинності з 21.10.2019 Кодексом України з процедур банкрутства необхідно системно застосовувати приписи статей 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, якими визначено, зокрема, порядок розгляду спорів про визнання недійсними угод, стороною яких є боржник, а також порядок оскарження судових рішень у процедурі банкрутства.

За змістом частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник; … спори про визнання недійсними результатів аукціону… . Господарський суд розглядає спори, стороною яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Отже, згідно Кодексу результат розгляду спору про визнання недійсним аукціону з продажу майна боржника, є за своєю правовою природою судовим рішенням, незалежно від того, що воно було оформлено як ухвала місцевого суду, згідно з положеннями чинного на момент розгляду в місцевому суді Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яке може бути предметом касаційного перегляду разом із постановою апеляційного суду, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК України.

9.5. Відсутність рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами розгляду спору щодо дійсності результатів аукціону в межах справи про банкрутство, в переліку судових рішень, які можуть переглядатися касаційним судом разом із постановою апеляційного господарського суду, прийнятою за результатами перегляду таких судових рішень (частина 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства), не виключає можливості касаційного перегляду постанови апеляційного суду та рішення місцевого суду про розгляд спору про визнання недійсними результатів аукціону у справі про банкрутство, оскільки право на касаційне оскарження таких судових рішень передбачено процесуальним законом (пункт 1 частини 1 статті 287 ГПК України).

9.6. Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Отже, оскільки Кодексом з процедур банкрутства визначено особливості щодо виключної підсудності в межах справи про банкрутство розгляду позовних вимог про визнання недійсними результатів аукціону, спорів про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником (частина 2 статті 7 Кодексу) та не передбачено особливостей касаційного оскарження судових рішень, прийнятих за наслідком розгляду таких спорів позовного провадження, інкорпорованих у процедуру банкрутства, такі спори мають розглядатися за правилами їх перегляду в апеляційному та касаційному порядку відповідно до норм ГПК України як таких, що є загальними нормами процесуального права по відношенню до процесуальних норм, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

9.7. Колегія суддів касаційного суду вважає, що передбачені частиною 3 статті 9 Кодексу обмеження касаційного перегляду стосуються судових рішень (ухвал та постанов), які є спеціальними та властивими для процедур банкрутства, вони не можуть обмежувати право касаційного оскарження судових рішень, прийнятих за наслідком розгляду позовного провадження, оскільки це створюватиме дискримінацію сторін загального позовного провадження та позовного провадження, яке здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство.

З огляду на системне застосування приписів статей 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутства та норм частини 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.06.2019, прийняті за результатами розгляду спору щодо дійсності результатів аукціону з продажу майна банкрута у справі №5015/118/11.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

10. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Частина 1 статті 49 - продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Частина 1 статті 50 - продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Частина 1 статті 51 - за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов`язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

Частина 3 статті 51 - після оприлюднення оголошення про проведення аукціону організатор може відмовитися від договору лише у випадку, коли проведення аукціону стало неможливим з причин, за які організатор аукціону не відповідає.

Частина 1 статті 52 - організатор аукціону повинен провести аукціон протягом двох місяців з дня укладення договору про проведення аукціону, якщо інше не встановлено законом або договором.

Частина 3 статті 55 - результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Частина 1 статті 65 - якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов`язаний провести повторний аукціон.

Частина 2 статті 65 - якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов`язаний провести другий повторний аукціон.

Частина 3 статті 65 - якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Частина 1 статті 66 - якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

Частина 2 статті 66 - повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Частина 3 статті 66 - якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Частина 4 статті 66 - під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Частина 1 статті 72 - якщо переможець аукціону не виконав обов`язку з негайної сплати ціни, відповідно до вимог цього Закону договір вважається розірваним, а аукціон негайно поновлюється з ціни, запропонованої попереднім учасником.

Пункт 1-1 Прикінцевих та перехідних положень - положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

11. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції з 15.12.2017)

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

12. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції до 15.12.2017)

Частина 1 статті 79 - господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

13. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та наслідків зупинення провадження у справі згідно з частиною 1 статті 79 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

14. Провадження у даній справі про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого суду 15.07.2011 здійснюється за правилами Закону про банкрутство №2343-ХІІ в редакції, що діяла до 19.01.2013, однак із субсидіарним застосуванням положень, що регулюють продаж майна боржника відповідно до редакції Закону про банкрутство зі змінами ЗУ №4212-VІ від 22.12.2011, що передбачено пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону.

15. Визначений положеннями Закону про банкрутство (статті 44, 49-75) порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство передбачає реалізацію майна банкрута в ліквідаційній процедурі шляхом проведення торгів у формі аукціону ліквідатором самостійно або із залученням організатора аукціону на конкурсній основі на підставі укладеного з ним договору про проведення аукціону. Така процедура передбачена законодавцем як цілісний процес, що зобов`язує організатора аукціону провести перший, повторний та другий повторний аукціони. При цьому, у разі неможливості продажу майна боржника у складі цілісного майнового комплексу за наслідком проведення аукціону з продажу ЦМК за сукупною вартістю грошових вимог кредиторів, ліквідатор має право здійснити його продаж частинами (лотами).

Водночас, згідно з частиною 4 статті 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує; продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

16. Виходячи з положень частини 3 статті 55 Закону про банкрутство, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів) та порядку оформлення результатів аукціону.

17. Положеннями статей 65-66 Закону про банкрутство визначено порядок проведення повторного та другого повторного аукціонів, а також визначено особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 06.04.2014 ліквідатором банкрута з Товарною біржею "Наша" укладено договір на проведення аукціону. Ухвалою місцевого суду від 26.03.2014 Товарну біржу "Наша" визнано учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач".

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перший аукціон 03.09.2015, на який виставлено лот №4 (будівля адміністративного корпусу літ. Ж-4, площею 10 369, 6 кв.м.), не відбувся у зв`язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні, а зазначений лот виставлено на повторний аукціон зі зниженням початкової ціни на 20%, про що 17.09.2015 на сайтах Мін`юсту України та ВГСУ були розміщені відповідні оголошення. Разом з тим, аукціон, оформлений протоколом №П/5-094 від 05.11.2015, визнано таким, що не відбувся, у зв`язку з порушенням переможцем аукціону умов оплати за реалізоване на аукціоні майно боржника.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для продажу майна в порядку, передбаченому статтею 66 Закону про банкрутство.

18. Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.01.2016 та 02.02.2016 арбітражним керуючим скликано та проведено збори кредиторів, на яких ознайомлено членів комітету кредиторів з протоколом №П/5-094 від 15.01.2016 Товарної біржі "Наша" про визнання аукціону з реалізації зазначеної будівлі адміністративного корпусу таким, що не відбувся, а також запропоновано провести другий повторний аукціон. Також, ліквідатором погоджено продаж майна боржника, що є предметом забезпечення, із заставним кредитором, що підтверджується листом іпотекодержателя ПП "Фірма "Галич-Кабель" №123 від 10.02.2016, а в подальшому 11.02.2016 ліквідатором подано заяву на проведення аукціону з продажу майна банкрута та оприлюднено оголошення на сайті Мін`юсту України та веб-сайті ВГСУ про проведення 17.03.2016 другого повторного аукціону з реалізації будівлі адміністративного корпусу на зазначених умовах. Судами встановлено, що за наслідками проведеного 17.03.2016 аукціону майно ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" реалізовано згідно з протоколом №6-011 проведення аукціону з продажу майна за ціною 1 781 692 грн., запропонована переможцем аукціону ціна сплачена покупцем повністю у встановлені терміни, а між ліквідатором ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" Хомишином І.Г. та покупцем ТОВ "Укр-Алюміній" 23.03.2016 укладено договір купівлі-продажу майна - будівлі адміністративного корпусу (літ. Ж-4), площею 10 369, 6 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом за №714.

Відтак, враховуючи вимоги, передбачені статтями 52, 59, 66, 69, 71 Закону про банкрутство, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність в діях ліквідатора та організатора аукціону порушень Закону про банкрутство при проведенні аукціону 17.03.2016.

19. Доводи скаржника на те, що продаж майна зі спірного аукціону було вчинено під час зупинення провадження у справі про банкрутство, що, на його думку, є незаконним, оскільки зупинення провадження у справі зупиняє повноваження ліквідатора боржника та організатора аукціону щодо реалізації майна боржника, Верховний Суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Зупинення провадження у даній справі про банкрутство ухвалою суду 03.02.2016, відповідно до частини 1 статті 79 ГПК України, чинного на момент прийняття зазначеної ухвали, не має правових наслідків зупинення чи обмеження повноважень учасників справи про банкрутство (ліквідатора боржника чи організатора торгів), оскільки такі наслідки прямо не передбачені процесуальним законодавством та Законом про банкрутство. Відповідно до частин 3, 4 статті 24 Закону про банкрутство (в редакції до 19.01.2013, що застосовується до боржника), ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконують свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відтак, ліквідатор та організатор аукціону не були обмежені законодавцем у повноваженнях щодо реалізації майна боржника в ході ліквідаційної процедури, незалежно від того, що провадження у справі на стадії розгляду в суді першої інстанції зупинялося для розгляду касаційної скарги у касаційному суді. Судами не встановлено накладення арешту чи інших обмежень у розпорядженні спірним майном на момент проведення спірних торгів.

Частиною 13 статті 30 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції) передбачається, що у разі невиконання (неналежного) виконання ліквідатором своїх обов`язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів може припинити повноваження ліквідатора і, за пропозицією комітету кредиторів, призначає нового ліквідатора.

Отже, повноваження ліквідатора банкрута припиняються у разі прийняття ухвали про припинення повноважень ліквідатора та призначення іншого ліквідатора, усунення ліквідатора від виконання його обов`язків, або у разі винесення ухвали про ліквідацію юридичної особи-банкрута до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення такої юридичної особи.

З огляду на зазначене, колегія суддів касаційного суду погоджується з правильністю висновків судів про відсутність обмеження повноважень продавця та організатора спірного аукціону та відсутність у зв`язку з цим підстав для визнання його недійсним відповідно до статей 203, 215 ЦК України.

20. Скаржником не доведено в порядку, передбаченому статтями 74, 76-77 ГПК України, обставин укладення інших договорів (нових, додаткових тощо) між ліквідатором та організатором аукціону щодо проведення аукціону саме в період зупинення провадження у справі про банкрутство, а також не надано доказів усунення ліквідатора від виконання ним своїх обов`язків, доказів на підтвердження розірвання чи визнання недійсним договору, укладеного між ліквідатором ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" та Товарною біржею "Наша".

Інші доводи касаційної скарги, яким було надано правову оцінку судами попередніх інстанцій, зводяться до намагання зобов`язати касаційний суд здійснити переоцінку доказів, що відповідно до вимог статті 300 ГПК України виходить за межі його повноважень.

21. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Верховний Суд зазначає про належне виконання місцевим та апеляційним господарськими судами покладеного на них обов`язку щодо мотивації прийнятих судових рішень, оскільки суди приділили достатньо уваги обґрунтуванням щодо розгляду доводів учасників справи про банкрутство, в цілому правильно застосували норми матеріального права, не допустили при цьому порушення принципів господарського судочинства при застосуванні норм процесуального права, та продемонстрували справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі. Рішення судів прийнято з дотриманням справедливого балансу інтересів боржника, кредиторів та скаржника у даній справі про банкрутство.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

22. Доводи скаржника, зазначені в пункті 8 описової частини даної постанови, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає необґрунтованими з підстав, зазначених в пунктах 14-21 мотивувальної частини цієї постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних постанови апеляційного суду та ухвали суду першої інстанції.

В. Судові витрати

24. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 296, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання фізичної особи-підприємця Гаврилюка Олександра Романовича про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.06.2019 у справі №5015/118/11 залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" залишити без задоволення.

3. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.06.2019 у справі №5015/118/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков