ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2019 р. Справа№ 910/15804/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2019

у справі №910/15804/19 (суддя Приходько І.В.)

за позовом 1. ОСОБА_1

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш"

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

1. ОСОБА_2

2. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова Ангеліна Володимирівна

про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами направлено за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

При винесенні зазначеної ухвали, місцевий господарський суд виходив з того, що спір виник з приводу визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень антресолі №351, №352, №353, що розташовані за адресою: місто Харків, вул. Киргизька, буд. 19. Відповідно до правил виключної підсудності справ, даний спір повинен розглядатися Господарським судом Харківської області за місцезнаходженням нерухомого майна.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник вважає, що даний спір виник саме з приводу порушення корпоративних прав позивача, безпосередньо пов`язаний з діяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" а тому є спором, що виник саме з корпоративних відносин, у розумінні п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не відносить спори між фізичною особою - учасником юридичної особи та юридичною особою до юрисдикції господарських судів на інших підставах, окрім як на підставі того, що спір виник з корпоративних відносин. Скаржник у своїх доводах посилається на ч.6 ст. 30 ГПК України , яка передбачає регулювання виключної підсудності справ, а зокрема те, що корпоративні спори підлягають розгляду за виключною підсудністю для розгляду корпоративних спорів.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019 по справі №910/15804/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/15804/19.

12 грудня 2019 року від відповідача 1, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшли пояснення по справі, відповідно до яких останній просить задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен" про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень антресолі №351, №352, №353 загальною площею 279,1 кв.м. в літ. " 3-А", що розташовані за адресою: місто АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, укладений 06.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тімсен", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дегтярьовою А.В., реєстровий №22.

Відповідно до ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Частинами першою та другою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 62 Господарського кодексу України підприємством є самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи.

Таким чином, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує позовні вимоги про визнання недійсним договору про відчуження майна цього товариства порушенням останнім, у ході статутної діяльності, корпоративних прав такого учасника (акціонера), то цей спір належить до юрисдикції господарських судів незалежно від того, чи є іншим відповідачем у справі як фізична особа сторона оспорюваного договору.

Оскільки позивач 1 є єдиним учасником відповідача 1 та посилається на порушення права управління Товариством, внаслідок відчуження за спірними правочинами майна цього Товариства, отже, обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх корпоративних прав, спір належить до юрисдикції господарських судів.

Частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність справ та передбачено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна розглядаються господарським судом за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно з ч.6 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Колегія суддів звертає увагу, що стаття 30 ГПК України не передбачає випадків пріоритетності різних підстав виключної підсудності чи переваги однієї підстави над іншою.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що все майно (об`єкт спору) за оспорюваним договором купівлі - продажу знаходиться та зареєстроване за адресою: місто Харків, вул. Киргизька, буд. 19

З огляду на викладене, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що даний спір повинен розглядатися Господарським судом Харківської області за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/15804/19 залишити без змін.

3.Справу №910/15804/19 передати до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов