ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4942/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення коштів у розмірі 66 648,00грн.

Представники:

від позивача: Чекодаєв Ю.В., директор відповідно відомостей з ЄДРПОУ

від відповідача: Мордвінкін С.В., представник за довіреністю; адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" (далі - Позивач) 28.10.2019 звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (далі-Відповідач) про стягнення коштів у розмірі 66 648,00грн.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

Між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №110 від 14.02.2019.

Позивач вказує, що у зв`язку із закінченням строку поставки товару, позивачем було направлено відповідачу лист №1 від 18.07.2019, який отримано відповідачем 23.07.2019, із пропозицією погодити порядок приймання-передачі товару.

Проте, відповіді на зазначений лист від відповідача до суду не надійшло.

20.08.2019, на виконання умов договору, позивачем було відвантажено відповідачу товар, передбачений умовами договору, за допомогою перевізника експрес-доставки "Меркурій" на загальну суму із ПДВ 66 648,00грн.

У зв`язку із відмовою відповідача отримувати від перевізника товар та супровідні документи, відповідно до умов договору, вантаж було повернуто відправнику.

Таким чином, позивач зазначає, що на підставі пунктів 1.1., 6.3. Договору, статті 937 Цивільного кодексу України, всі зобов`язання, які покладені договором на постачальника, позивач виконав у повному обсязі та взяв товар, що був поставлений відповідачу, на зберігання. У зв`язку з чим, датою поставки позивачем товару є 29.08.2019 (день повернення товару).

Про взяття товару на зберігання, позивач відповідача повідомив листом, відіславши акт приймання-передачі товару на зберігання поштовим відправленням із описом вкладення. Зазначений акт відповідачем отримано 03.09.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення листа адресату. Відповіді на претензію відповідачем не подано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 25.11.2019.

18.11.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

19.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позов.

Короткий зміст відзиву та узагальнення його доводів.

14.02.2019 позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 110, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар в порядку, встановленому цим договором.

Відповідно до пункту 4 специфікації № 1 від 14.02.2019 до договору поставки № 110 від 14.02.2019 на суму 66 648,00 грн. строк поставки 1-2 квартал 2019, протягом 42 календарних днів з моменту отримання письмової заявки покупця, з правом дострокової поставки.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає, виконанню з настанням цієї події.

В даному випадку подія-факт отримання заявки.

Зобов`язання з поставки у позивача не виникло оскільки відповідачем не було направлено у 1-2 кварталі 2019 письмову заявку на поставку товару, зазначеного у специфікації № 1 від 14.02.2019 до договору поставки № 110 від 14.02.2019, а позивачем у 1-2 кварталі 2019 товар не було поставлено.

24.07.2019 від позивача на адресу відповідача надійшов лист від 18.07.2019 № 1 з пропозицією поставити протягом декількох місяців зазначений у специфікації № 1 від 14.02.2019 до договору поставки № 110 від 14.02.2019 товар на суму 66 648,00 грн.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України - зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідач залишив пропозицію, викладену у листі позивача від 18.07.2019 № 1, без відповіді, що свідчить про небажання змінювати строк поставки у специфікації № 1 від 14.02.2019 до договору поставки № 110 від 14.02.2019.

Строк поставки закінчився, а поставка позамежами строку, є односторонньою зміною договору, що є порушенням статті 651 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України.

Відповідач вказує, що 20.08.2019 позивач здійснив на адресу відповідача поштове відправлення невідомо чого: місць-4, сума - 366,00 грн. (поштова накладна № ), яке не було отримано відповідачем через відсутність правових підстав.

Також, відповідач вказує, що товар зазначений у специфікації № 1 від 14.02.2019 до договору поставки № 110 від 14.02.2019 на суму 66 648,00 грн. не отримував, у зв`язку з чим, не міг передати його на відповідальне зберігання.

Отже, твердження позивача, що поставку товару зазначеного у специфікації № 1 від 14.02.2019 до договору поставки № 110 від 14.02.2019 на суму 66 648,00 грн., на адресу відповідача було здійснено 20.08.2019, через що виникла "так звана заборгованість", не ґрунтуються на вимогах законодавства України та не відповідають обставинам справи.

Короткий зміст відповіді на відзив та узагальнення її доводів.

Позивач вказує, що Договір №110 від 14.02.2019 є чинним до 31.12.2019, а отже в рамках цього договору відповідач міг (та був зобов`язаний) надіслати заявку позивачеві, однак останнім цього не зроблено.

На думку позивача, відповідач помилково пов`язує виникнення зобов`язання позивача щодо поставки товару із надсиланням відповідачем заявки, оскільки зобов`язання із поставки товару виникло під час укладання договору й не залежить жодним чином від надсилання чи не надсилання відповідачем заявки.

Також, відповідач помилково вважає, що лист позивача №1 від 18.07.2019 є пропозицією до зміни умов договору. Крім того, позивач вказує, що відповідач напевно, не уважно вивчив зміст зазначеного листа, оскільки у своєму відзиві відповідач вказує про пропозицію позивача поставити товар «протягом» декількох місяців, хоча лист містить наступне: «постачальник готовий поставити товар вже протягом декількох місяців, оскільки має його в наявності».

Позивач зазначає, що лист №1 від 18.07.2019 є лише запитом інформації щодо дотримання відповідачем умов договору та надісланий позивачем відповідачу, відповідно до пункту 6.3. Договору.

Одночасно, на думку позивача, помилковим є твердження відповідача, що строк поставки закінчився, а позивач просив змінити цей строк. Як вже було вказано, договір досі є чинним. У будь-якому випадку поставка позивачем товарів, передбачених умовами договору, не у 1-2 кварталі 2019 може вказувати лише на ознаки порушення зобов`язання (якщо відповідач так вважає), а не на те, що строк поставки товарів закінчився, а позивач здійснив поставку, як зазначив відповідач у відзиві, поза межами строку з односторонньою зміною договору.

На думку позивача, будь-яких порушень взятих на себе зобов`язань позивач під час виконання договору не допускав на відміну від відповідача.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивач відправив відповідачеві «невідомо що» позивач вказує наступне. Відправлення товарів робилось позивачем із відповідним описом товарів та документом, копія якого також направлялась позивачем відповідачу із позовною заявою.

Відповідач у відзиві вказує на те, що товар відповідачем не отриманий та на зберігання позивачу не передався, у зв`язку з чим, позивач зазначає наступне. Неотримання товару відповідачем від перевізника жодним чином не впливає на зобов`язання позивача щодо поставки товару, оскільки таке зобов`язання позивач виконав у повному обсязі й лише з власної волі, відповідач відмовився отримувати товари від перевізника.

Позивач вказує, що правовідносини щодо зберігання товару не є предметом цієї справи, хоч позивачем повністю були дотримані вимоги щодо оформлення документів та інформування поклажодавця про установлення правовідносин із зберігання товару.

25.11.2019 в судове засідання заявились повноважні представники сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 16.12.2019.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.12.2019, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.12.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" (далі - Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - Покупець) укладено договір поставки № 110 від 14.02.2019 (далі - Договір).

Згідно з пункту 1.1. Договору, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що найменування, асортименти, кількість, комплектність товару обумовлюються сторонами у специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору.

Ціна за одиницю товару встановлюється сторонами у специфікації. Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного договору. Орієнтована вартість даного договору, на момент його укладення становить 66 648,00грн. (пункти 4.1., 4.2. Договору).

Товар за даним договором поставляється у строки, зазначені в специфікації. У випадку доставки товарів на склад покупця, поставка товару може здійснюватися за письмовою заявкою покупця. (3.2., 3.3. Договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019. (пункт 10.1. Договору).

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

В силу частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частина 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу приписів статті 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов договору, між сторонами було підписано специфікацію № 1 від 14.02.2019. У вказаній специфікації сторони визначили ціну, найменування, асортименти, кількість, комплектність товару. Крім того, в специфікації №1 від 14.02.2019 визначено строк поставки товару: 1-2 квартал 2019 року, протягом 42 календарних днів з моменту отримання письмової заявки Покупця, з правом дострокової поставки.

Товар за даним договором поставляється у строки, зазначені в специфікації. У випадку доставки товарів на склад покупця, поставка товару може здійснюватися за письмовою заявкою покупця. Письмова заявка повинна містити: номер і дату заявки; назву адресу постачальника; номер і дату договору, специфікації, згідно яким проводиться дана поставка; найменування кожної асортиментної позиції товару; кількість одиниць по кожній асортиментній позиції товару; ціна за одиницю асортиментної позиції товару; загальна вартість товару; пункт доставки товару, із вказівкою точної адреси. Письмова заявка підписується уповноваженою особою Покупця. (3.2., 3.3. Договору).

Позивачем, у зв`язку із закінченням строку поставки, який передбачений пунктом 4 Специфікації №1 від 14.02.2019, було направлено відповідачу лист №1 від 18.07.2019 із пропозицією погодити порядок приймання-передачі товару.

Відповіді на зазначений лист від відповідача не надходило.

Позивач на свій власний розсуд направив Публічному акціонерному товариству "Криворізький залізорудний комбінат" товар на загальну суму 66 648,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 6704 від 20.08.2019.

Проте, відповідачем товар зазначений у специфікації №1 від 14.02.2019 до договору поставки №110 від 14.02.2019 не отримано, у зв`язку із відмовою отримання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем порушено умови поставки, а саме позивач підмінив поняття "заявки" на поняття "специфікації". Але, специфікація №1 від 14.02.2019 це є додаток №2 до договору поставки №110 від 14.02.2019, якою конкретизовано умови договору поставки №110 від 14.02.2019.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору поставки №110 від 14.02.2019 визначено, що:

постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором. Найменування, асортимент, кількість, комплектність товару обмовляються сторонами у специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору

зазначені пункти конкретизовано та перенесено в специфікацію №1 від 14.02.2019, а саме в пункт 1:

постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити термостатический клапан VTFN-57, код УКТ ЗЕД товару 9032 1089 00, на суму 27 360,00грн.; Клапан всмоктування VMC -RB 160E 220B, код УКТ ЗЕД товару 8484 90 00 00, на суму 39 288,00грн.

Відповідно до пунктів 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. Договору поставки №110 від 14.02.2019, визначено, що:

Товар за даним договору поставляється у строки, зазначені у специфікації. У випадку доставки товарів на склад покупця, поставка товару може здійснюватися за письмовою заявкою покупця. Письмова заявка повинна містити: номер і дату заявки; назву адресу постачальника; номер і дату договору, специфікації, згідно яким проводиться дана поставка; найменування кожної асортиментної позиції товару; кількість одиниць по кожній асортиментній позиції товару; ціна за одиницю асортиментної позиції товару; загальна вартість товару; пункт доставки товару, із вказівкою точної адреси. Письмова заявка підписується уповноваженою особою Покупця.

Письмова заявка направляється покупцем за допомогою поштового зв`язку на адресу постачальника, зазначену у реквізитах постачальника. Письмова заявк може направлятися покупцем за допомогою факсимільного/електронного зв`язку. Відправлення заявки за допомогою факсимільного/електронного зв`язку здійснюється покупцем виключно з номеру/електронної адреси покупця та виключно на номер/електронну адресу постачальника, зазначенні у відповідній специфікації до договору.

Постачальник зобов`язаний не пізніше одного робочого дня, з моменту одержання заявки покупця, направити покупцеві письмове підтвердження одержання заявки за допомогою поштового зв`язку на адресу покупця, зазначену у реквізитах покупця.

зазначені пункти конкретизовано та перенесено в специфікацію №1 від 14.02.2019, а саме в пункти 4, 6, 9:

Строк поставки товару:1-2 квартал 2019 року, протягом 42 календарних днів з моменту отримання письмової заявки Покупця, з правом дострокової поставки.

Одночасно з товаром Постачальник надає Покупцеві необхідну технічну документацію на товар (паспорта, сертифікати якості, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи). При поставці товару, що ввезений на митну території України, в обов`язковому порядку одночасно з товаром Постачальник надає засвідчені належними чином копії вантажних митних декларацій. Товар поставлений згідно специфікації має бути новим, не раніше 2018-2019 виготовлення.

Для направлення письмових заявок та письмових підтверджень за допомогою факсимільного-електронного зв`язку, згідно пунктів 3.4., 3.5. договору, застосовуються наступні контакти сторін: покупець тел/факс , ел. пошта , постачальник тел/факс , ел. пошта .

Господарський суд вказує, що ні в першому, ні в другому кварталі постачальником та покупцем не виконувались умови Договору поставки №110 від 14.02.2019, а саме пункти 3.2, 3.3., 3.4., 3.5. та пункти 4, 6, 9 Специфікації №1 від 14.02.2019.

Так, Позивачем тільки 18.07.2019 направлено відповідачу лист №1 від 18.07.2019 "про виконання умов договору", проте договором поставки №110 від 14.02.2019 та специфікацію №1 від 14.02.2019 було встановлено, що поставка буде здійснюватися у 1-2 кварталі.

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, зміна строку поставки в односторонньому порядку не допускається.

Крім того, позивач сам зазначає у відповіді на відзив, що поставка позивачем товарів, передбачених умовами договору, не у 1-2 кварталі 2019, може вказувати лише на ознаки порушення зобов`язання.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань або їх зміна не допускається.

Таким чином, Господарський суд дійшов до висновку, що подія після якої умови Договору щодо здіснення поставки товару повинні бути виконані, не настала, оскільки відповідачем не направлено на адресу позивача заявку на поставку товару, як передбачено пунктом 3.3. Договору та пунктом 4 Специфікації.

Дії позивача щодо здійснення ним поставки товару без наявності письмової заявки відповідача, не можуть розцінюватися судом, як належне виконання умов договору, оскільки Договором поставки №110 від 14.02.2019 та Специфікацією №1 від 14.02.2019 чітко визначено строки та умови за якими здійснюється поставка товару.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до покупця у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору.

Отже, істотною умовою поставки товару є саме письмова заявка покупця.

Господарський суд констатує відсутність письмової заявки покупця на поставку спірного товару.

Відтак, станом на час розгляду справи строк поставки товару не настав, а отже у відповідача не виникло обов`язку з його прийняття та оплати.

Таким чином, сторонами, і зокрема, позивачем не дотримано умови договору в питанні поставки товару.

Логічним є висновок, що поставка товару не відбулася, так як, станом на час розгляду справи, товар знаходиться у позивача; право власності до відповідача не перейшло, так як товар не поставлено відповідно до умов договору.

У зв`язку з викладеним, господарський суд дійшов висновку, що обов`язку з оплати спірного товару у відповідача не виникло, що дає підстави для визнання заявлених позовних вимог безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31 жовтня 2019 №916/1134/18 визначено наступне:

"…

4.29. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

4.30. Якщо предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові.

. …".

Господарський суд, взявши, до уваги обставини, які викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №916/1134/18 від 31.10.2019, прийшов до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права, який зазначений в прохальній частині позовної заяви, а саме про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 66 648,00грн. Так, позивачу потрібно було, у зв`язку з відсутністю письмової заявки відповідача (покупця) на поставку товару, звернутися до суду з вимогою про зобов`язання відповідача виконати умову договору та специфікації, а саме направити позивачу письмову заявку на поставку товару згідно пунктів 3.3. Договору та пункту 4 Специфікації.

Судові витрати. З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" (49069, м. Дніпро, пр. О. Поля, 107-Г, кімната 209, ) до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1А, ) про стягнення коштів у розмірі 66 648,00грн. відмовити.

Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" (49069, м. Дніпро, пр. О. Поля, 107-Г, кімната 209, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.12.2019.

Суддя Н.Е. Петренко