ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 грудня 2019 року Справа № 915/2432/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О.В.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль про забезпечення позову, яка містить у позовній заяві №09-01/1846 від 06.12.2019 Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль (Каботажний спуск, 18, м. Миколаїв, 54020, )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Здоров`я (вул. 3-я Слобідська, 56, кв. 20, м. Миколаїв, 54008)

про: стягнення боргу за теплову енергію в розмірі 104024,57 грн, пені в розмірі 74643,45 грн, інфляційних втрат в розмірі 14598,74 грн, 3% річних в розмірі 6858,30 грн,

встановив:

18.12.2019 Приватне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №09-01/1846 від 06.12.2019 про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Здоров`я боргу за теплову енергію в розмірі 104024,57 грн, пені в розмірі 74643,45 грн, інфляційних втрат в розмірі 14598,74 грн, 3% річних в розмірі 6858,30 грн.

У позовній заяві міститься заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Здоров`я, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у ПАТ КБ Приватбанк, МФО 326610.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що відповідач, не сплачуючи заборгованість за надану послугу теплопостачання, ухиляється від взятих та припускає, що грошові кошти на рахунках відповідача можуть зникнути та зменшитись. За вказаних обставин позивач вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідною мірою в даній справі, оскільки фактичне виконання рішення в разі задоволення позову буде неможливим та суттєво утрудненим. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд відмовляє у її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до положень статті частини першої статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) позивачами не наведено обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

З огляду на те, що позивачем не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити, що вимога про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись статтями 73-74, 77, 79-80, 136-137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль про забезпечення позову, яка містить у позовній заяві № 09-01/1846 від 06.12.2019 відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у 10-денний строк з дня складення повного тексту безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Миколаївської області.

Ухвала підписана суддею та набирає законної сили 23 грудня 2019 року.

Суддя Ткаченко О.В.