РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.12.2019Справа № 910/14296/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс Дженерал"

про стягнення заборгованості в розмірі 33 377,17 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" до товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс Дженерал" про стягнення заборгованості в розмірі 33 377,17 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладених між сторонами договорів №117-ОР-02 Б.експ. від 05.04.2017 року та №117-ОР-02 Б. від 01.05.2019 року належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті наданих послуг, у зв`язку з чим у останнього станом на 23.09.2019 року за період з 05.05.2015 по 23.09.2019 року виникла заборгованість у розмірі 33 377,17 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.10.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

19.11.2019 року до канцелярії суду відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, в якій просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та відмовити в позові щодо стягнення заборгованості за період з травня 2015 року по жовтень 2016 року на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112, будинок № 15 по вул. Є. Коновальця, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації та передано на балансове утримання КП УЖГ «Печерська брама». Пізніше рішенням Київської міської ради від 09.10.2014р. №270/270 «Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва» було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (підприємство, балансоутримувач) на утримання якого передані будинки підпорядковані КП УЖГ «Печерська брама».

На підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 18.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу №818, товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал Сервіс» () стало власником нежилих приміщень з №1 по №25 (групи приміщень №108), з №1 по 8 (групи приміщень №109) загальною площею 509,90 кв.м, які розташовані в м. Києві по вулиці Щорса, №15, корпус 3 (літера А).

Відповідно ч.1 статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно з ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Згідно ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Як зазначено позивачем, оскільки даний житловий будинок перебуває на балансі позивача та у обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці «Печерська брама» власникам приміщень на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживчі комунальні послуги та утримання прибудинкової території», «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 необхідно укладати з балансоутримувачем договір «Про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території».

Згідно з статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2017 року між комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (підприємство) та товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал Сервіс» (власник) укладено договір № 117-ОР-02 Б. експ. про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, на підставі якого, підприємство забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку пропорційно до займаної, на підставі договору купівлі-продажу № 44/12 від 18.03.2012 власником площі приміщення яка становить 509, 90 кв.м, - цокольний поверх, 1 поверх, вхід окремо та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), буд. 15, корпус 3, а також утримання прибудинкової території, а власник бере участь у витратах підприємства на виконання вказаних робіт. Приміщення використовується для розміщення офісу.

Відповідно до п.2.2 договору власник користується послугами: утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яких на момент укладення договору становить 963,72 грн. ПДВ 192,75 грн. Разом 1156,47 грн. за місяць.

Власник, незалежно від результатів господарської діяльності, зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг на підставі рахунків-фактур до 1 числа місяця, наступного за звітним у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства (п.2.3 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що строк дії договору встановлено з 01 квітня 2017 року до 01 квітня 2018 року Уразі коли за місяць до закінчення дії договору однієї із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Також, у п.6.3 договору сторони визначили, що підприємство та власник дійшли згоди, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, умови даного договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання.

Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Алекс Дженерал Сервіс» від 27 листопада 2018 року створено товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал» за результатами реорганізації товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал Сервіс» (ідентифікаційний код 14298084) шляхом виділу частини майна, прав та обов`язків для заснування окремого господарського товариства.

Сформовано статутний капітал товариства. Формування статутного капіталу товариства здійснено за рахунок виділеного майна, прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал Сервіс».

Крім того, у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.10.2019 року зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал» () є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал Сервіс» (ідентифікаційний код 14298084).

Та, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 148403262 від 06.12.2018 року) власником нежитлових приміщень з №1 по №25 (групи приміщень №108), з №1 по 8 (групи приміщень №109) загальною площею 509,90 кв.м, які розташовані в м. Києві по вулиці Щорса (вулиця Коновальця Євгена), будинок15, корпус 3 є товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал» (дата реєстрації 05.12.2018).

У зв`язку з вищезазначеним, 01 травня 2019 року між комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс Дженерал» укладено договір № 117-ОР-02 Б. експ. про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги пропорційно до займаної замовником, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 44/12 від 18.03.2012, площі приміщення яка становить 509, 90 кв.м, - цокольний поверх, 1 поверх, вхід окремо у житловому будинку № 15 корпус 3 на вул. Євгена Коновальця (Щорса) у м. Києві.

Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання цього договору становить 1555,20 грн. ПДВ 311,04 грн. Разом 1 866,24 грн. (п.1.3 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим (п.2.1 договору).

Замовник зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк (п.3.2 договору).

Відповідно до п.7.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01 травня 2020 року.

Як зазначено позивачем, відповідачу кожного місяця надаються платіжні квитанції на сплату нарахувань за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Даними квитанціями відповідач щомісяця повідомляється про наявність заборгованості за спожиті послуги, що є претензіями про заборгованість та необхідність її сплати.

Однак, відповідач систематично порушував ці умови договору, а саме: не в повному обсязі або взагалі не сплачував за надані послуги.

Підприємством на адресу відповідача було направлено вимогу №432-3303 від 05.07.2019, якою останнього було повідомлено про наявність заборгованості по договору про надання послуг та надано передбачений законодавством строк для її погашення, та відповідачем жодних дій вчинено не було. Дану вимогу відповідачу було направлено і на електронну пошту з рахунком-фактурою.

Так, звертаючи з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані експлуатаційні витрати за період з 05.05.2015 по 23.09.2019, які станом на 23.09.2019 року становлять 33 377,17 грн.

Дослідивши зміст спірного договору суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази ненадання чи неналежного надання позивачем послуг.

Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ч.3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.3 статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно з статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду 15.10.2019 року, відправлена до суду Укрпоштою Експрес 11.10.2019 року.

Положеннями пункту 4.4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що з урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Відповідно до ч.4 статті 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом враховано, що відповідно до п.2.3 договору від 05.04.2017 року власник, незалежно від результатів господарської діяльності, зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг на підставі рахунків-фактур до 1 числа місяця, наступного за звітним у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач звернувся до суду 11.10.2019 року, тому вимоги щодо нарахованого боргу в розмірі 16 435,09 грн. за період з 05.05.2015 року по 11.10.2016 року не підлягають задоволенню, у зв`язку із спливом позовної давності.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості в розмірі 16 942,08 грн. у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс Дженерал" (03150, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, будинок 15, корпус 3, ідентифікаційний код 42657081) на користь комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, м. Київ, провулок Івана Мар`яненка, будинок 7, ідентифікаційний номер 35692211) заборгованість у розмірі 16 942 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок дві) грн. 08 коп. та судовий збір в розмірі 975 (дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 10 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий