РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.12.2019Справа № 910/11987/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "Олександра"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент"

про стягнення 331 359,88 грн.

за участі представників:

від позивача: Купченко В. В., адвокат,

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Олександра" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" про стягнення перерахованих коштів у розмірі 331 359,88 грн. за непоставлений товар згідно договору постачання карбаміду на внутрішній ринок України від 28.02.2019 № К28/02/19-4.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

19.09.2019 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

09.10.2019 через відділ діловодства та документообігу суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження із викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.10.2019, з огляду на подане відповідачем клопотання, суд дійшов висновку проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.

У відзиві на позов відповідач вказав, що позивач у порушення умов договору не надав у встановлений строк транспортний засіб для завантаження та не здійснив вибірку продукції, що звільняє відповідача від відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем, укладено договір № К28/02/19-4 постачання карбаміду на внутрішній ринок України (далі - договір), за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця карбамід, а останній - оплатити та прийняти вказану продукцію на умовах EXW «Правил Інкотермс-2010».

Відповідно до пункту 2.1 договору кількість продукції, переданої покупцю, становить за цим договором 30 тонн 400 кг.

Згідно з пунктом 2.3 договору відпуск карбаміду здійснюється в наданий покупцем автомобільний транспорт в біг-бегах (800 кг).

Прийом продукції за кількістю та якістю здійснюється покупцем при отриманні продукції у власність за місцезнаходженням потужностей ПАТ «ОПЗ», що є місцем виконання зобов`язань продавцем (пункт 2.5 договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що відвантаження продукції здійснюється продавцем не пізніше 13.03.2019 у наданий покупцем автомобільний транспорт в біг-бегах (800 кг). Остаточну дату відвантаження та інструкції по відвантаженню продукції сторони узгоджують додатково, надаючи (ел. Поштою) лист із зазначенням відповідної інформації після зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Датою переходу права власності на продукцію або партію продукції від продавця до покупця вважається дата, яка зазначається у видатковій накладній на продукцію. Продавець звільняється від відповідальності у випадку якщо у вищевказаний термін покупцем не поставлено транспортний засіб під завантаження (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.3 договору продукція постачається окремими партіями на основі узгоджених заявок на відвантаження продукції покупця. Заявки подаються за допомогою інтерактивного способу зв`язку (електронна пошта) та/або загальним поштовим зв`язком (поштове відправлення) і становлять письмове вираження волі покупця.

Згідно з пунктом 4.1 договору загальна вартість договору становить 331359,88 грн. за 30 тонн 400 кг карбаміду.

Покупець здійснює передоплату в розмірі 100 % до 01.03.2019 включно на підставі рахунку, виставленого продавцем (пункт 4.3 договору).

Сторони погодили, що в разі наявності невикористаної суми передоплати за карбамід, проводиться звірка і продавець зобов`язаний здійснити повернення грошових коштів протягом 7 банківських днів з моменту отримання листа покупця з клопотанням про таке повернення (пункт 4.9 договору).

Із матеріалів справи вбачається, що 28.02.2019 відповідач виставив рахунок № 51 на оплату карбаміду в кількості 30 тонн 400 кг на загальну суму 331359,88 грн. з ПДВ.

Вказаний рахунок позивачем оплачений у повному обсязі 01.03.2019, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача в АТ «Ощадбанк».

Листом від 06.03.2019 № 4 позивач просив повернути сплачені за договорами кошти, зокрема, за договором від 28.02.2019 № К28/02/19-4 у розмірі 331359,88 грн. у зв`язку з невиконанням терміну поставки продукції відповідачем.

У відповіді від 06.03.2019 № 06/03/19-1 на вказаний лист відповідач повідомив, що визначена договором від 28.02.2019 № К28/02/19-4 кінцева дата на поставку товару ще не настала, а тому відповідач планує здійснити постачання.

Надалі, позивач звернувся до відповідача з претензією від 22.04.2019 № 16, в якій просив повернути сплачені за договором від 28.02.2019 № К28/02/19-4 кошти в розмірі 331359,88 грн., оскільки відповідач поставку товару так і не здійснив.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як слідує із умов укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язався здійснити поставку товару до 13.03.2019 за умови отримання повної передоплати. У разі наявності невикористаної суми передоплати за карбамід сторони проводять звірку і продавець зобов`язаний здійснити повернення грошових коштів протягом 7 банківських днів з моменту отримання листа покупця з клопотанням про таке повернення.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору здійснив повну передоплату товару в розмірі 331359,88 грн., однак відповідач поставку товару не здійснив та сплачені кошти на вимогу позивача також не повернув.

При цьому суд відхиляє відповідні заперечення відповідача з приводу ненадання позивачем транспортного засобу для відвантаження товару, оскільки в даному випадку йдеться про повернення грошових коштів на вимогу позивача в разі наявності передоплати, які відповідач за пунктом 4.9 договору зобов`язаний повернути протягом 7 банківських днів з дня отримання листа, а також на підставі частини 2 статті 693 ЦК України.

Установивши, що відповідач за наявності повної передоплати відвантаження товару не здійснив, та грошові кошти на вимогу позивача не повернув, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення вказаної суми коштів у розмірі 331359,88 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фермерського господарства "Олександра" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент» (01023, м. Київ, площа Спортивна,1-а; ідентифікаційний код 40651177) на користь Фермерського господарства «Олександра» (67041, Одеська обл., Миколаївський район, с. Романівка, вул. Миру, буд. б/н; ідентифікаційний код 30821024) 331359 (триста тридцять одну тисячу триста п`ятдесят дев`ять) грн. 88 коп. заборгованості, а також 4970 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 23.12.2019.

Суддя К.В. Полякова