ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2310/19

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛХП Україна», Київська область, м. Бровари

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗВК», Київська область, м. Бровари

про стягнення коштів

за участю представників:

від позивача: О.З.Чайковська-Тимкович

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛХП Україна» б/н від 12.09.2019 року (вх.№2409/19 від 18.09.2019 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗВК» про стягнення коштів за Договором поставки №09012018 від 09.01.2018 року в розмірі 49500,00 грн. та 1930,91 грн. штрафних санкцій за користування чужими грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на момент звернення з даним позовом до суду, відповідач не здійснив поставку товару на суму заборгованості та не повернув на користь позивача здійснену ним передоплату у розмірі 49500,00 грн., які були сплачені позивачем за поставку товару згідно Договору поставки №09012018 від 09.01.2019 року.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2310/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.10.2019 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 15.10.2019 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 12.11.2019 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 12.11.2019 року повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року підготовче засідання відкладено на 26.11.2019 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 26.11.2019 року втретє не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі №911/2310/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2019 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 17.12.2019 року не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні 17.12.2019 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом враховано, що ухвали суду направлені судом на адресу відповідача, що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 4, згідно з наявним у матеріалах справи витягом № станом на 18.09.2019 року та повернуті ПАТ «Укрпошта» із зазначенням причини - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Отже, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 17.12.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «БЗВК» (за договором продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛХП Україна» (за договором покупець) 09.01.2018 року укладено Договір поставки №09012018 (далі Договір), згідно п. 1.1 якого, на умовах цього Договору покупець замовляє у продавця виготовлення меблевої фурнітури, а саме, Т-профіль, пластини та інші вироби з металу елементи меблів (далі товари) і зобов`язується придбати всі замовлені до виготовлення товари, за умови, що товар буде поставлено за кількістю і якістю у відповідності до цього Договору і відповідних замовлень. За цим Договором покупець передає продавцю всі креслення та ескізи, необхідні для виготовлення товарів, що будуть замовлені.

Згідно п. 2.1. Договору, сума Договору необмежена і складається з вартості усіх товарів, що були замовлені і поставлені в період дії цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, кількість та асортимент товарів, який має бути поставлено, визначається у замовленнях покупця, зроблених у довільній формі. Приймання товарів за кількістю і якістю здійснюється у відповідності до вимог цього Договору і відповідного замовлення.

Пунктом 4.1. Договору погоджено, що покупець проводить оплату за товари згідно виставленого рахунку на протязі п`яти банківських днів після отримання товару. За домовленістю сторін може бути встановлений інший порядок розрахунків та здійснені авансові платежі в день розміщення замовлення.

В пункті 9.1. Договору сторони погодили, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року.

У випадку, якщо жодна із сторін не звернеться про його припинення, то цей Договір вважається продовженим на такий же самий термін.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем, на виконання умов Договору, здійснено часткову оплату за товар у розмірі 49500,00 грн. згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури №161 від 13.03.2019 року, що підтверджується копією платіжного доручення №4360 від 13.03.2019 року на суму 49500,00 грн.

Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, не здійснив поставку оплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим, сума оплаченого та не поставленого товару становить 49500,00 грн., що відповідачем не спростовано.

Статтею 19 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

З метою досудового врегулювання позивач звернувся до відповідача з претензією №27052019/8 від 27.05.2019 року, в якій просив повернути грошові кошти у розмірі 49500,00 грн. (докази надіслання якої наявні в матеріалах справи). Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 49500,00 грн., в той час, як відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, поставку оплаченого позивачем товару не здійснив. Доказів поставки товару на суму оплати матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 49500,00 грн. є правомірною, оскільки, факт перерахування грошових коштів на користь відповідача в рахунок часткової оплати товару та факт порушення відповідачем зобов`язань з передачі позивачу такого товару позивачем належним чином доведено, а відповідачем не спростовано, а тому, позовні вимоги про повернення суми попередньої оплати у розмірі 49500,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім стягнення 49500,00 грн. суми попередньої оплати, позивач просить суд, у відповідності до ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідача 1247,40 грн. інфляційних втрат та 683,51 грн. 3% річних за період з 28.03.2019 року по 11.09.2019 року, нарахованих позивачем на суму попередньої оплати у розмірі 49500,00 грн., згідно виконаного ним розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 683,51 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за період з 28.03.2019 року по 11.09.2019 року на суму 49500,00 грн. грн. складає 143,30 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛХП Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗВК» про стягнення 51430,91 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗВК» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛХП Україна» (07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 24, ) 49500 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. попередньої оплати, 683 (шістсот вісімдесят три) грн. 51 коп. 3% річних, 143 (сто сорок три) грн. 30 коп. інфляційних втрат та 1879 (одна тисяча вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 79 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21.12.2019 року.

Суддя Д.Г. Заєць