ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Справа № 926/2390/19

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О. за участю секретаря судового засідання Панкратова Р.П. розглянуто у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до відповідачів: 1. Фермерського господарства "Відродження 2007"

2. ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у сумі 91 030,61 грн.

Представники:

Від позивача - Продан Л.Д. - представник. Довіреність № 14/20-94-19 від 05.11.2019 р.

Від відповідача 1. - не з`явився.

Від відповідача 2. - не з`явився.

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" звернулось з позовом до Фермерського господарства "Відродження 2007" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором фінансового лізингу № 24-17-162 ств-пл/543 від 14.09.2017 р. та Договору поруки № 779 від 13.10.2017 р. в сумі 75 509,04 грн., що складається з: основного боргу в розмірі 57 890,28 грн., пені в сумі 9 819,64 грн., інфляційних втрат в розмірі 609,93 грн., 25 % річних в сумі 6 789,69 грн. та штрафу в розмірі 399,50 грн.

Позов обґрунтовується тим, що на виконання укладеного між сторонами Договору фінансового лізингу № 24-17-162 ств-пл/543 від 14.09.2017 р. відповідачу було передано с/г техніку (сівалку СЗ-5,4А-06 зав. № 30) вартістю 470 000,00 грн. Відповідачем 1. лізингові платежі сплачено частково, що спричинило виникнення заборгованості в сумі 57 890,28 грн. За неналежне виконання Фермерським господарством "Відродження 2007" своїх зобов`язань позивачем було нараховано пеню в сумі 9 819,64 грн., інфляційні втрати в розмірі 609,93 грн., 25 % річних в сумі 6 789,69 грн. та штраф в розмірі 399,50 грн.

Поряд з цим, 13.10.2017 р. між позивачем та відповідачем 2. укладено Договір поруки № 779, предметом якого є надання поруки ОСОБА_1 за виконання зобов`язань Фермерського господарства "Відродження 2007", які випливають з Договору фінансового лізингу № 24-17-162 ств-пл/543.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 р. зазначену позовну заяву передано до провадження судді Миронюка С.О.

Ухвалою суду від 30.10.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 19.11.2019 р.

19.11.2019 позивач через канцелярію суду звернувся із заявою про збільшення позовних вимог за вх. № 2594, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по Договору фінансового лізингу № 24-17-162 ств-пл/543 в сумі 91 030,61 грн., що складається з основної заборгованості в розмірі 70 208,19 грн., інфляційних втрат в розмірі 928,22 грн., пені в сумі 11 439,56 грн., 25 % річних в розмірі 8 055,14 грн. та штрафу в сумі 399,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2019 р. прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог до 91 030,61 грн. та відкладено розгляд справи на 05.12.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 05.12.2019 р. відкладено розгляд справи на 23.12.2019 р.

В судовому засіданні 23.12.2019 р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, відзиву на позов не подали, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2017 року Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (Лізингодавець) та Фермерське господарство "Відродження 2007" (Лізингоодержувач) уклали Договір фінансового лізингу № 24-17-162 ств-пл/543, відповідно до якого позивач зобов`язався придбати у свою власність і передати відповідачеві на умовах фінансового лізингу сільськогосподарську техніку (сівалку СЗ-5,4А-06 зав № 30) вартістю 470 000,00 грн., а відповідач 1., в свою чергу, зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі згідно графіку (Додаток №2).

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами, і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в додатку до цього Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу", та виконання сторонами всіх зобов`язань за цим Договором, якщо інше не визначено цим Договором (пункт 9.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

На виконання умов Договору за актом прийому-передачі № 14 від 29.09.2017 р. позивач передав відповідачу 1. сівалку СЗ-5,4А-06 зав № 30 вартістю 470 000,00 грн.

Згідно з пунктами 4.1-4.2. Договору лізингові платежі складаються з:

- попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості Предмета лізингу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків його вартості (включаючи ПДВ);

- відшкодування вартості предмету лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмета лізингу;

- комісію за організацію лізингової операції в розмірі 7 відсотків (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого та другого лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу та комісії за супроводження Договору.

- комісію за супроводження договору в розмірі 11 (одинадцять) відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими платежами вартості предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування на додану вартість;

Черговість сплати лізингових платежів у частині відшкодування вартості Предмета лізингу та сплати комісії за супроводження Договору кратна 1 місяцю. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання акта, подальші платежі - через кожен 1 місяць.

Розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються додатком до Договору "Графік сплати лізингових платежів" (пункт 4.4. Договору).

Лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов цього Договору (пункт 3.4.3. Договору).

Пунктами 10.3, 10.4, 10.10 договору передбачено, що строк позовної давності за цим договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, трьох процентів річних та індексу інфляції - 10 років. Правовідносини між сторонами, не врегульовані договором, регулюються законодавством. Всі зміни до договору здійснюються у письмовій формі шляхом укладення додаткового договору або обміну листами.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором, 13.10.2017 р. між ОСОБА_1 , як Поручителем, та Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», як Кредитором, укладено договір поруки № 779 (далі Договір поруки), за умовами якого Поручитель поручився перед Кредитором у повному обсязі, солідарно, за виконання Фермерським господарством "Відродження 2007" зобов`язань, що виникають із основного Договору фінансового лізингу № 24-17-162 ств-пл/543 від 14.09.2017 р., в тому числі, але не виключно, зобов`язань щодо: строків/термінів та розмірів сплати лізингових платежів, сплати визначеної неустойки, індексу інфляції, відсотків річних, збитків та будь-яких інших умов відповідно до умов основного договору. Згідно п.2.1 договору поруки, дані зобов`язання Поручителя перед Кредитором не обмежуються певною сумою та встановлюються в повному обсязі, визначеному в Основному договорі.

У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником своїх зобов`язань за Основним договором, Кредитор вправі звернутися з вимогою про усунення таких порушень та виконання зобов`язань за Основним договором як до Боржника так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором (п.3.1 договору поруки).

Поручитель зобов`язується самостійно усунути допущені боржником порушення (виконати зобов`язання боржника) за Основним договором, що визначений у п.1.1 договору, в тому числі, але не виключно, сплатити суму заборгованості, а в разі наявності неустойку, збитки на поточний рахунок кредитора, у термін не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту звернення кредитора з вимогою про усунення порушень (виконання зобов`язання) за Основним договором (п.3.2 договору поруки).

У п.3.3 договору поруки сторони домовилися, що звернення Кредитора до Поручителя з вимогою про усунення порушень (виконання зобов`язань) за Основним договором вважається: цінний лист з описом вкладення, надісланий на адресу Поручителя, що зазначена у Договорі, або рекомендований лист, надісланий на адресу Поручителя, що зазначена у Договорі, або електронний лист, надісланий на електронну пошту Поручителя, що зазначена у Договорі. Датою такого звернення є дата відмітки (штемпелю) пошти про відправку вказаних листів на адресу, що зазначена у Договорі, або дата відправки електронного листа.

Відповідно до п.3.4 договору поруки, у випадку порушення боржником зобов`язань, що випливають із Основного договору, у Поручителя виникають всі обов`язки Боржника і Поручитель відповідає солідарно з Боржником перед Кредитором всім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути накладено стягнення згідно з чинним законодавством України (п.5.6 договору поруки).

Порушенням Основного договору (договору лізингу) є невиконання або неналежне виконання зобов`язань Боржника за Основним договором (п.4.2 договору поруки).

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (повноважними представниками Сторін) та діє до моменту припинення поруки відповідно. Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення та виконання зобов`язань за Основним договором (п.5.3.-5.4. договору поруки).

З доданих до позовної заяви документів - розрахунків суми позову - які відповідають Графіку платежів, вбачається, що відповідачем 1. було порушено графік сплати лізингових платежів та не сплачено у строк наступні платежі: № 20 в сумі 12 826,54 грн, № 21 в сумі 12724,81 грн, № 22 в сумі 12 623,09 грн., № 23 в сумі 15 521,36 грн., № 24 в сумі 12419,64 грн. та № 25 в сумі 12 317,91 грн. Так, станом на 08.11.2019 р. заборгованість відповідача в частині сплати лізингових платежів склала 70 208,19 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Оскільки Боржником (ФГ "Відродження 2007") порушено умови Основного договору в частині сплати чергових лізингових платежів, згідно графіку, визначеного до договору лізингу, позивачем надіслано відповідачам вимоги № 14/596 від 08.08.2019 р, та № 14/950 від 11.11.2019 р. про усунення порушень та виконання зобов`язань за основним договором, а саме у термін не пізніше 10 (десяти) днів з моменту отримання вимоги сплатити позивачу заборгованість в сумі 70 208,19 грн. Вимоги були отримані ФГ "Відродження 2007" та ОСОБА_1 проте залишені без відповіді та задоволення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 ЦК України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" на лізингоодержувача покладено обов`язок своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань або їх зміна не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 Цивільного кодексу України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище відповідачі неналежним чином виконали свій обов`язок щодо лізингових платежів, а тому з них слід стягнути заборгованість в розмірі 70593,45 грн.

У силу ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно пункту 8.1. Договору лізингу Сторони цим Договором домовилися і встановили, що за будь-яке порушення умов Договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4. цього Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу.

Крім того, у пункті 8.3. Договору сторони домовилися і встановили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% річних. Сплата Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за Договором, не звільняє Лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п.8.1. цього Договору.

За змістом частини 2 статті 217 Господарського кодексу України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу частини 1 статті 230 Господарського кодексу України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Пеня як вид забезпечення виконання зобов`язання та її розмір визначена частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6 статті 231 та частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України. Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України.

При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із принципом свободи договору, встановленим статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а в силу статей 217, 230 Господарського кодексу України штраф та пеня визначені як види штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Відтак, в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17 у подібних (господарських) правовідносинах. Суд не вбачає підстав для відступлення від зазначеної усталеної судової практики при розгляді даної справи.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд доходить висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 11 439,56 грн пені та 399,50 грн штрафу, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів інфляційних втрат в сумі 928,22 грн. та 25% річних в розмірі 8 055,14 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Так, п. 8.3 Договору встановлено, що на прострочену суму лізингових платежів нараховується, зокрема, відсотки (проценти) у розмірі 25 % (двадцяти п`яти) річних.

Сума річних у розмірі 25% погоджена сторонами у договорі, що дозволяється відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Суд, враховуючи умови п. 8.3 Договору та перевіривши розмір заявлених позивачем 25% річних та інфляційних нарахувань, зазначає, що останні заявлені в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення 928,22 грн. суми індексації основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 8 055,14 грн. 25 % річних підлягають задоволенню.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів солідарно.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Відродження 2007" (60042, Чернівецька обл., Хотинський район, с. Ворничани, код 34907686) та ОСОБА_1 (60042, Чернівецька обл., Хотинський район, с. Ворничани, ІПН НОМЕР_1 ) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м.Київ, вул. Мечникова, 16-А, ) 70208,19 грн. основного боргу, 11439,56 грн. пені, 928,22 грн. інфляційних втрат, 8055,14 грн. 25 % річних, 399,50 грн. штрафу та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

3. З набранням рішення законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.12.2019 року.

Суддя С.О. Миронюк