ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 грудня 2019 року Справа № 21-32-2/44-10-2632

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 від 09.12.2019 б/н про введення суд в оману (на виконання п. 2 ухвали від 27.11.2019),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області розглядається справа № 21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки «Україна» на стадії ліквідаційної процедури.

13.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до господарського суду із заявою від 09.12.2019 б/н (вх.№ 19078/19) про введення суд в оману (на виконання п. 2 ухвали від 27.11.2019), в якій просить:

«- визнати провокацією та наклепом дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти ОСОБА_1 , тобто злочином по ст. 383 КК України (звернення до суду з завідомо недостовірною інформацією про наче б то злочин ОСОБА_1 - доведення до самогубства Середи), а так як, злочин ОСОБА_2 та Смілянця здійснено в Господарському суді Миколаївської області, звернутися до правоохоронних органів м.Миколаєва з заявою про злочин відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у порядку ст. 214 КПК України;

- заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 використовувати підроблений документ (відповідальність по ст. 358 ч. 2 КК України) - винести окрему ухвалу;

- зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзвітувати про роботу комітету кредиторів КС «Україна» з 2012 року по даний час - 2019 рік по втраченій вигоді в сумі 294 764 067,67 грн.;

- по висновкам довідки від 09.12.2019 року ОСОБА_1 та інших кредиторів, визнати бездіяльність комітету кредиторів КС «Україна» на чолі з ОСОБА_2 ;

- окремою ухвалою заборонити листування з різними власними структурами України від імені комітету кредиторів КС «Україна» за підписом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- допитати ОСОБА_2 щодо грошей за оренду по офісу КС «Україна» з 2016 року за адресою: м.Одеса, Адміральський проспект 42, які він брав собі в карман разом з ліквідатором Срібним (додається Звіт орендатора за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, Акт кредиторів та звернення до правоохоронних органів);

- надати ОСОБА_1 на руки звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду щодо призначення судово-психіатричної експертизи Кольчевій Л.Н. та надати ухвалу суду з цього приводу».

Приймаючи до уваги те, що 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судом застосовуються положення Господарського процесуального кодексу України в редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розгляд справи № 21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки «Україна» здійснювався за правилами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 04.11.2012.

21.10.2019, набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

Згідно з преамбулою до нормативно-правового акта цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу визнаються такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне подальший розгляд справи № 21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки «Україна» здійснювати відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частинами 1-3 статті 169 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви встановлені статтею 170 ГПК України, так, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Частиною 4 цієї статті визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді справи, до відповідних процесуальних заяв, клопотань скарг мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання інших розділів Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду даної заяви, застосувати приписи ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України в частині надання доказів надсилання іншим учасникам у справі копії заяви для забезпечення дотримання принципів господарського судочинства, а саме рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності сторін.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Додані до заяви від 09.12.2019 б/н описи вкладення у цінний лист від 10.12.2019 не є таким доказом, оскільки останні підтверджують надсилання вказаних документів на адресу господарського суду, а не учасникам справи.

Таким чином, подана заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 170 ГПК України, оскільки: не містить по-перше, підстав заяви, а саме того, чим пояснюється звернення до суду з даною заявою та на чому базується та основується звернення заявниці, а також правових підстав звернення до суду з даною заявою, в т. ч. посилань на конкретні норми Кодексу України з процедур банкрутства, по-друге, не містить інших відомостей, які вимагаються цим Кодексом, а саме доказів надсилання учасникам у справі (комітету кредиторів, ліквідатору) копії вказаної заяви та доданих до неї документів, що є підставою для застосування ч. 4 ст. 170 ГПК України (повернення без розгляду).

Крім того, у відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік справ, які відносяться до юрисдикції господарських судів, визначений статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Засадами чинного Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст. 15 ЦК України).

Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочинну недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ст. 16 ЦК України).

Стаття 20 Господарського кодексу України передбачає способи захисту прав суб`єктів господарювання. За змістом цієї статті права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом.

У разі наступного звернення до суду заявниці необхідно викласти свої вимоги із зазначенням, яке саме право заявниці порушено, підстав звернення із заявою, з урахуванням повноважень господарського суду, передбачених нормами Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, заявником додано до заяви документи, які не відповідають встановленому переліку додатків до заяви, фактично надано:

- Заява про злочин у порядку ст. 214 КПК України;

- «Отчет о платежах за Аренду Кредитному союзу Украина, за помещение на Адмиральском проспекте 42»;

- Акт від 04 грудня 2019 року;

- Копія листа № 9.4-33/1673 від 20.10.2016р.;

- Копія листа № 2796/16/1630/2016 від 11.07.2016р.;

- Витяг з кримінального провадження № 0005276;

- Копія листа № 04/2/2/2-16 від 04.08.16;

- Витяг з кримінального провадження № 0000503;

- Копія листа № 36/1-1076 від 11.07.2016 та клопотання від 27.12.2016р.;

- Копія листа № 39/3719 від 26.11.19р.;

- Копія інформаційного запиту від 26.11.2019р.;

- Витяг з кримінального провадження № 0000249;

- Копія листа № 12 від 19.01.2015р.;

- Копія постанови про закриття кримінального провадження від 20 жовтня 2017 року;

- Копія заяви про злочин, скоєний повторно від 25.11.2019р.;

- Витяг з кримінального провадження № 0008955;

- Копія листа № 4/к-109/3 від 28.12.2015р.;

- Витяг з кримінального провадження№ 0000911;

- Копія листа № 15-3989-16 від 09.11.2016р.;

- Копія листа № 15-3759-16 від 07.11.2016р.;

- Копія клопотання від 26.05.2016р.;

- Копія доручення;

- Копія виписки з ЄДРЮО та ФОП Серія ААВ № 621130;

- Копія довіреності від 14.06.2016р.;

- Копія довіреності № 11 від 26.03.2013р.

- Копія протоколу зборів вкладників № 01/08/2016;

- Копія довіреності від 14.03.2011р.;

- Копія ухвали ВГСУ у справі № 21-32-2/44-10-2632 від 15.12.2015р.;

- Копія звернення ініціативної групи кредиторів;

- Копія листа № 65/20/к0-7/389 від 22.02.2016р.;

- «Воззвание к силовым структурам Одесского региона»;

- «Заявление о преступлении и фактах корупции в сфере Одесского правосудия»;

- «Заявление в порядке ст.32 Конституции Украины»;

- Витяг з кримінального провадження № 0001907;

- Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

- «Заявление в порядке стст. 55-59 УПК Украины»;

- Звернення ініціативної групи кредиторів КС «Україна» від 15.02.2016р.;

- Витяг з кримінального провадження № 0001526, про що Відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено акт від 13.12.2019;

- Описи вкладення у цінний лист.

Таким чином, заява ОСОБА_1 від 09.12.2019 б/н (вх.№ 19078/19) про введення суд в оману (на виконання п. 2 ухвали від 27.11.2019) підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п.п. 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Повернути без розгляду заяву ОСОБА_1 від 09.12.2019 б/н (вх.№ 19078/19) про введення суд в оману (на виконання п. 2 ухвали від 27.11.2019).

2. Копію даної ухвали надіслати на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Додатки: заява ОСОБА_1 09.12.2019 б/н (вх.№ 19078/19) про введення суд в оману (на виконання п. 2 ухвали від 27.11.2019) з додатком на 32 аркушах; акт Відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Ткаченко