ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

26.12.2019 м.Дніпро Справа № 908/1290/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 (прийняте суддею Носівець В.В., повний текст складено 08.08.2019) у справі № 908/1290/19

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ"

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання поновленим договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Вільнянськ" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі від 03.02.2009, що зареєстрований ЗРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 за № 13 на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення додаткової угоди.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в даному випадку позивачем не доведений факт протиправної поведінки орендодавця (відповідача у справі) та наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Вільнянськ" подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1290/19, просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1290/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі, задовольнити.

Апелянт вважає оскаржуване рішення необгрунтованим та таким, що ухвалене при неповному з`ясуванні судом обставин, шо мають значення для справи, а висновки, викладені в рішенні є недоведеними.

За доводами апелянта висновки суду, викладені у мотивувальній частині рішення щодо відсутності підстав для задоволення позову із посиланням на положення ч.ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" (недосягнення згоди щодо істотних умов договору) є неприйнятними, оскільки позивач звернувся з позовною заявою на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", проте надаючи серед іншого оцінку законності листа - повідомлення відповідача від 17.01.2019 в порядку передбаченому ч.ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", суд першої інстанції в мотивувальній частині свого рішення фактично виходить за межі позовних вимог, надаючи оцінку обставинам, які виходячи з підстав спору (позову) очевидно не відноситься до предмета доказування. Крім того, апелянт посилається на те, що лист від 17.01.2019 взагалі не є ні пропозицією позивачу, ні пропонування відповідачем зміни істотних умов договору, як зазначає суд першої інстанції, оскільки він містить виключно цитування положень певного нормативно - правового акту, шо суперечить попередній поведінці відповідача у інших відповідних правовідносинах, де останній на відміну від листа - повідомлення позивачу від 17.01.2019 прямо зазначає шо саме пропонує поновити договір оренди на певних умовах та чітко зазначає їх.

За доводами апелянта вищезазначені докази не були подані до суду першої інстанції, оскільки підставою позову був факт порушення відповідачем строку, передбаченого ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", а такі докази мали б бути подані до суду в порядку подання позову з інших підстав - ч. ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", в ході розгляду якого суд першої інстанції, на відміну від даного позову, і мав би повноваження щодо надання їм оцінки з метою прийняття об`єктивного та законного рішення, проте в ході розгляду справи відповідач стверджував, а суд зазначив у рішенні, що у листі - повідомленні від 17.01.2019 орендар саме пропонував позивачу укласти договір на інших умовах.

Апелянт, посилаючись на ст. 181 ГК України зазначає, що протокол розбіжностей позивачу з боку відповідача не направлявся, а суд першої інстанції взагалі не надає оцінку листу Держгеокадастру України від 05.07.2017 № 22-28-0.13-10489/2-17, на які посилався відповідач у своєму листі-повідомленні від 17.01.2019 як на правову підставу для відмови позивачу, та який з огляду на його форму та висновки рішення Конституційного Суду України від 25.06.2018 у справі № 1-76/2018(4090/17), не є нормативно - правовим актом та не може регулювати земельні відносини.

Також, за доводами апелянта, при прийнятті рішення судом першої інстанції не була надана оцінка обставинам зазначеним позивачем у відповіді на відзив, а саме те, що жодним нормативно-правовим актом відповідачу не надано право на власний розсуд встановлювати розмір орендної плати за користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності (незалежно від місця розташування - в межах чи за межами населеного пункту), а враховуючи ту обставину, що Податковий кодекс України є спеціальним законом, що прийнятий пізніше в часі а ніж ЗУ "Про оренду землі", є імперативним в частині визначення та справляння податків і зборів, а положення ч. 5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" в частині узгодження істотних умов (зокрема самостійного визначення відповідачем розміру орендної плати) суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням ПК України, то будь-які посилання відповідача у відзиві на законність його дій в цій частині, є безпідставними та суб`єктивними. На думку апелянта, відповідач є лише розпорядником таких земель, якому надано право від імені власника узгоджувати будь-які умови договору відповідно до повноважень, строк тощо, окрім розміру орендної плати, яка у разі наявності відповідних рішень органів місцевого самоврядування, повинна дорівнювати визначеному у них розмірі, та є повноваженнями виключно таких органів, оскільки у іншому разі, розмір орендної плати за користування такими земельними ділянками повинен визначатись з урахуванням норм ПК України, та не повинен перевищувати їх мінімального розміру (п.п. 12.3.5. п. 12.3. ст. 12 ПК України).

Крім того, за доводами апелянта суд першої інстанції безпідставно ототожнює "початок строку дії договору" із "моментом його державної реєстрації", оскільки Типовим договором не було передбачено початку перебігу строку його дії, а у ст. 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років, у зв`язку з чим сторони уклали Договір оренди земельної ділянки 03.02.2009. Апелянт вважає, що моментом укладення даного договору є саме 03.02.2009, незалежно від часу надання Договору статусу офіційно визнаного акту.

На думку апелянта при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував правові позиції сталої судової практики, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені в рішенні не відповідають обставинам справи та характеру спірних правовідносин.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2019 колегією суддів у складі головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач), суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1290/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.10.2019 о 16:30 год.

Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019 № 1937/19, у зв`язку з перебуванням у відпустках суддів Кузнецова В.О., Чус О.В., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 908/1290/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 для розгляду справи №908/1290/19 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019 апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1290/19 прийнято до провадження новим складом суду.

12.09.2019 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване тим, що на даний час на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 322/1178/17, за наслідками розгляду якої буде вирішена проблема неоднакової судової практики щодо моменту вчинення правочину, що вплине на прийняття рішення у даній справі з подібними правовідносинами.

02.10.2019 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване тим, що на даний час на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19) у подібних правовідносинах, за наслідками розгляду якої буде вирішена проблема неоднакової судової практики щодо застосування положень частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019 клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" про зупинення провадження у справі № 908/1290/19 задоволені; провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1290/19 зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5724/17 та справи №332/1178/17.

16.12.2019 від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" надійшла спільна заява, підписана повноважними представниками сторін, відповідно до якої сторони повідомляють про те, що у даній справі між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Вільнянськ" у даній справі укладено мирову угоду, у зв`язку з чим сторони просять поновить провадження у справі № 908/1290/19 та затвердити мирову угоду, укладену у справі № 908/1290/19 за позовною заявою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі.

До заяви про затвердження мирової угоди Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Вільнянськ" подано додаткові пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що мирова угода відповідає приписам закону, не порушує права третіх осіб, наслідки затвердження судом мирової угоди сторонам відомі та зрозумілі, зокрема неможливість звернення до суду із спором між тими самими сторонами, про той предмет і з тих самих підстав. Позивач просить згідно з ч. 4 ст. 192, п. 7 ч. 1 ст. 231, ч. 2 ст. 274 ГПК України закрити провадження у справі, ухвалу про затвердження мирової угоди винести з урахуванням статті 193 ГПК України, з наданням статусу виконавчого документу та зазначенням відповідних реквізитів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1290/19 від 29.07.2019 визнати нечинним.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019, враховуючи подану заяву про затвердження мирової угоди, поновлено апеляційне провадження у справі № 908/1290/19 за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1290/19; розгляд призначено в судове засідання на 26.12.2019 о 11:30 год.

В судовому засіданні 26.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану сторонами заяву про затвердження мирової угоди, колегія суддів дійшла висновку про те, що спільна заява про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 - 4 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

За п. 7 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

В ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 274 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції позивач також має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 274 Господарського процесуального кодексу України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що мирову угоду підписано від імені позивача Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" головою кооперативу Фоменко Оленою Анатоліївною, від імені відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області виконуючим обов`язки начальника управління Присяжнюком Петром Вікторовичем, наявність повноважень яких перевірені судом та в судовому засіданні підтверджені повноважними представниками сторін.

В судовому засіданні 26.12.2019 суд апеляційної інстанції роз`яснив повноважним представникам сторін наслідки укладення мирової угоди.

Дослідивши зміст поданої на затвердження суду мирової угоди, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що її умови стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету позову, мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб, не суперечить вимогам чинного законодавства та підписана уповноваженими особами.

Так предметом спору у цій справі є немайнова вимога про визнання поновленим договору оренди землі від 03.02.2009, зареєстрованого у ЗРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 за № 13, на той самий строк і на тих самих умовах, шляхом укладення додаткової угоди в редакції, зазначеній в позовній заяві. Підставою заявленого в даній справі позову є приписи ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В даному випадку шляхом укладення зазначеної мирової угоди, сторони домовились про збільшення орендної плати за користування землею до 12 % від нормативної грошової оцінки на рік та встановлення строку оренди в 7 років, а також визнають поновленим термін дії договору оренди землі від 03.02.2009 площею 105,4485 га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0055, зареєстрованого у ЗРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 за № 13, шляхом укладення додаткової угоди в наступній редакції, викладеній у заяві про затвердження мирової угоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що хоча умови поданої сторонами мирової угоди виходять за межі предмета спору цій справі, проте така мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а тому підлягає затвердженню, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання оскарженого у цій справі судового рішення нечинним та для закриття провадження у даній справі.

Частиною 2 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Оскільки спільна заява сторін про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню, то апелянту відповідно до вищенаведеного підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, а саме: 1 440,75 грн. (2881,50 / 2 = 1 440,75 грн.).

Керуючись статтями 130, 192, 193, 234, 235, 274 ч.2, 275 ч.1 п.3, ст.281 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1.Затвердити мирову угоду у справі № 908/1290/19 за позовною заявою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі.

м. Запоріжжя « 12 »___12_____ 2019 року

Ми, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» (далі Позивач), в особі голови кооперативу Фоменко Олени Анатоліївни, та Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі Відповідач), в особі виконуючого обов`язки начальника управління Присяжнюка Петра Вікторовича, на основі взаємних поступок, прав та обов`язків сторін та предмета позову домовились підписати та виконати дану мирову угоду на таких умовах:

1. Позивач погоджується із умовами відповідача щодо збільшення орендної плати за користування землею до 12 (дванадцяти) відсотків від нормативної грошової оціни на рік та встановлення строку оренди в 7 (сім) років.

2. Сторони визнають поновленим термін дії Договору оренди землі від 03.02.2009 площею 105,4485 га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0055, зареєстрованого у ЗРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 за № 13, шляхом укладення додаткової угоди в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА № 1

до Договору оренди землі від 03 лютого 2009 року

(зареєстрованого 26.02.2009 за № 13)

м. Запоріжжя «____»___________ 2019 року

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області в особі виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Присяжнюка Петра Вікторовича, що діє на підставі Положення, з однієї сторони (надалі Орендодавець), та сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ», в особі голови кооперативу Фоменко Олени Анатоліївни, що діє на підставі Статуту, з другої сторони (надалі Орендар), уклали дану Додаткову угоду (надалі - Угода) про таке:

1. Поновити дію договору оренди землі, від 03.02.2009, площею 105,4485 га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0055, зареєстрованого у ЗРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 за № 13, терміном на 7 (сім) років (надалі - Договір).

2. Визначити розмір орендної плати на рівні 12 (дванадцять) відсотків на рік, від нормативної грошової оцінки.?

3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на дату укладення даної додаткової угоди становить 2074119,19 грн.

4. Сторони встановили, що умови даної додаткової угоди, згідно ст. 631 ЦК України, застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з моменту закінчення терміну дії Договору оренди землі від 03.02.2009, площею 105,4485 га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0055, зареєстрованого у ЗРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 за № 13, до укладення цієї Угоди.

5. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору.

РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ОРЕНДАР:

Головне управління Сільськогосподарський

Держгеокадастру виробничий кооператив

у Запорізькій області «Вільнянськ»

69095, Запорізька область, 70002, Запорізька область,

м. Запоріжжя, Вільнянський район, м. Вільнянськ

вул. Українська, 50 вул. Пушкіна,13-А

_________________П.В. Присяжнюк ______________________О.А. Фоменко

3. Позивач несе всі судові витрати пов`язані із укладанням даної мирової угоди, в тому числі і всі судові витрати по справі.

4. Позивач зобов`язується здійснити заходи щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки впродовж місяця з дати затвердження даної мирової угоди.

Позивач: Відповідач:

Сільськогосподарський виробничий Головне управління

кооператив «Вільнянськ» Держгеокадастру у Запорізькій області

70002, Запорізька область, 69095, Запорізька область

Вільняньский район, м. Запоріжжя

м. Вільнянськ, вул. Українська, 50

вул. Пушкіна, 13-А

___________________О.А. Фоменко _________________ П.В. Присяжнюк

(підпис, печатка) (підпис, печатка)

2. Визнати рішення Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі №908/1290/19 нечинним.

3. Провадження у справі №908/1290/19 закрити.

4. Мирова угода вступає в силу з дня її затвердження Центральним апеляційним господарським судом.

5. Дана ухвала є виконавчим документом і може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку в строк до 27.12.2022.

6. Повернути Сільськогосподарському виробничому кооперативу "Вільнянськ" з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги за платіжним дорученням №2699 від 27.08.2019, яке знаходиться в матеріалах справи - у сумі 1 440,75 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Повне судове рішення складено 28.12.2019

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко