РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2019Справа № 910/12243/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Норлент компані"

до приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз"

про стягнення коштів в розмірі 2 474 335,78 грн.

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Вага Ю.В. - представник за довіреністю б/н від 03.09.2019;

від відповідача: Пашковський Д.В. - представник за ордером серія КВ №460964 від 11.11.2019

встановив:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Норлент компані" до приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" стягнення коштів в розмірі 2 474 335,78 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, 02.10.2017 року між відповідачем (позичальник) та ТОВ "Авангарт" укладено договір безвідсоткової фінансової допомоги №01/10 від 02.10.2017 року.

31.08.2018 року між ТОВ "Авангарт" (первісний кредитор), позивачем (новий кредитор) та відповідачем (боржник) укладено договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги в сумі 7 242 200,00 грн., що виникло в первісного кредитора до боржника за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №01/10 від 02.10.2017 року.

Оскільки, позивач коштів від відповідача не отримував, тому звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.09.2019 року відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.10.2019 року.

В судовому засіданні 21.10.2019 позивач повідомив суд, що на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.09.2019 подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи, а також надав суду оригінали документів для огляду.

У судове засідання відповідач не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2019 року розгляд справи відкладено на 04.11.2019 року.

В судовому засіданні 04.11.2019 року представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.11.2019 року.

В судовому засіданні 12.11.2019 року представник відповідача повідомив, що 11.11.2019 року до канцелярії суду подав клопотання про ознайомлення та заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представник позивача заперечив проти відкладення підготовчого судового засідання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого судового засідання у звязку з його необґрунтованістю.

Судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.12.2019 року.

10.12.2019 року до канцелярії суду відповідачем подано клопотання про витребування доказів, клопотання про витребування оригіналів доказів та письмові пояснення.

В судовому засіданні 10.12.2019 року суд залишив вищезазначені клопотання відповідача без розгляду.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

02.10.2019 року між приватним акціонерним товариством «Укрбудтрансгаз» (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Анвальт» (кредитор) укладено договір №01/10 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (в подальшому - фінансова допомога), а позичальник зобов`язується використати її для власної господарської діяльності і повернути у визначений даним договором строк.

Фінансова допомога надається позичальнику у розмірі 1 204 335,78 грн. (п.1.2 договору).

Фінансова допомога надається строком до 02.10.2018 року (п.1.4 договору).

Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як зазначено позивачем, всього за даним договору відповідачем було надано 7 372 200,00 грн. фінансової допомоги згідно платіжних доручень, в яких змінено помилково зазначене призначення платежу з «передплата згідно дог. №07/09 від 07.09.2016» на «перерахування безвідсоткової поворотної фіндопомоги згідно дог. №01/10 від 02.10.2017р.».

Зміна призначення платежу здійснена ТОВ «Анвальт» згідно наданих відповідачу листів з відповідним змістом. На даних листах міститься підпис директора відповідача та зазначено, що він з цього приводу заперечень не має.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних доручень та листів змінено призначення платежу по сплаченим коштам, а саме:

Платіжне дорученняЗміна призначення платежуПроведена сума платежу, грн.Сума платежу, призначення якого змінено, грн.
№204 від 25.10.2017р.«Передплата згідно дог. №07/09 від 07.09.2016р» змінити на «Перерахування безвідсоткової поворотної фіндопомоги згідно дог. №01/10 від 02.10.2017р.»1 050 000,00954 335,78
№206 від 26.10.2017р. 650 000,00650 000,00
№208 від 27.10.2017р. 1 000 000,001 000 000,00
№215 від 30.10.2017р. 1 000 000,001 000 000,00
№216 від 01.11.2017р. 500 000,00500 000,00
№217 від 01.11.2017р. 300 000,00300 000,00
№219 від 07.11.2017р. 1 000 000,001 000 000,00
№222 від 08.11.2017р. 300 000,00300 000,00
№224 від 08.11.2017р. 500 000,00500 000,00
№226 від 09.11.2017р. 500 000,00500 000,00
№227 від 10.11.2017р. 1 000 000,001 000 000,00
всього7 372 200,00
Відповідно до п.1, 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

21.02.2019 року на виконання умов договору відповідачем перераховано ТОВ «Анвальт» 130 000,00 грн. з призначенням платежу: «повернення фін.допомоги зг.дог. №01/10 від 01.10.2017».

Також, в матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків за період з жовтня 2017 р. - серпень 2018р. за договором фін допомоги 01/10 від 02.10.17, який підписаний та скріплений печатками ПрАТ «Укрбудтрансгаз» та ТОВ «Анвальт», в якому зазначено, що заборгованість на користь ТОВ «Анвальт» становить 7 242 200,00 грн.

31.08.2018 року між ТОВ «Анвальт» (первісний кредитор), ТОВ «Норлент Компані» (новий кредитор) та ПрАТ «Укрбудтрансгаз» (боржник) укладено договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги.

Відповідно до п.1 договору відступлення, первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги в сумі 7 242 200,00 гри., що виникло в первісного кредитора до боржника за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №01/10 від 02.10.2017р. та платіжними дорученнями: № 204 від 25.10.2017р., № 206 від 26.10.2017р., № 208 від 27.10.2017р„ № 215 від 30.10.2017р., № 216 від 01.11.2017р., № 217 від 01.11.2017р., № 219 від 07.11.2017р., № 222 від 08.11.2017р., № 224 від 08.11.2017р., № 226 від 09.11.2017р., № 227 від 10.11.2017р.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.2 договору відступлення, сторони підтверджують, що казані кошти мають бути сплачені боржником до 02.10.2018р.

Пунктом 3 договору відступлення до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент укладення даного договору, а саме право вимагати від боржника сплатити 7 242 200,00 грн.

Право вимоги, що визначене у п. 1 договору, переходить від первісного кредитора до нового кредитора в момент підписання даного договору. Додаткових документів для підтвердження переходу права вимоги за цим договором до нового кредитора не вимагається (п.4 договору відступлення).

Згідно з п.7 договору відступлення сторони та боржник підписанням цього договору підтверджують, що у момент укладення договору-первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв документи, які засвідчують право вимоги за цим договором, та обсяг основного зобов`язання боржника.

До нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного виконання основного зобов`язання в порядку встановленому основним договором та / або нормами діючого законодавства, а боржник зобов`язується перед новим кредитором належно його виконати (п.6 договору відступлення).

Таким чином, до позивача з моменту укладення договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 31.08.2018 року перейшло право вимагати від відповідача належного виконання зобов`язань зі сплати 7 242 200,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Будь-яких додаткових доказів щодо сплати заборгованості матеріали справи не містять.

У зв`язку з не можливість сплатити судовий збір, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 2 474 335,78 грн., з яких залишок боргу зі сплати коштів перерахованих відповідачу згідно платіжних доручень: №204 від 25.10.2017р. на суму 824 335,78 грн. (954 335,78 грн. - 130 000,00 грн. сплачених відповідачем 21.02.2018р.), №206 від 26.10.2017 р. на суму 650 000,00 грн., №208 від 27.10.2017р. на суму 1 000 000,00 грн.).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 2 474 335,78 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в цій визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" (03061, м. Київ, вул. Суздальська, буд. 13, ідентифікаційний код 24937036) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Норлент компані" (03061, м. Київ, вул. Суздальська, буд. 13, адреса для листування: 01042, м. Київ, вул. Дарвіна, 5, оф. 10, ідентифікаційний код 41199975) кошти в сумі 2 474 335 (два мільйони чотириста сімдесят чотири тисячі триста тридцять п`ять) грн. 78 коп. та судовий збір у розмірі 37 115 (тридцять сім тисяч сто п`ятнадцять) грн. 04 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 23.12.2019 року.

Суддя С.М. Мудрий