УХВАЛА

м. Київ

19.12.2019Справа № 910/15629/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви

за позовом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс"

до Малого приватного підприємства "Рада"

про стягнення 734889,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство "Рада" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" про стягнення 667306,13 грн. збитків, спричинених внаслідок не здійснення останнім реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за надані послуги з оренди майна на підставі укладеного із позивачем договору від 16.12.2015 № 1612/2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

17.12.2019 Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Малого приватного підприємства "Рада" про стягнення 734889,56 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 3 частини 3 статті 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як убачається із змісту прохальної частини позову, позивач просить стягнути з відповідача 734889,56 грн., з яких: 635108,99 грн. основної заборгованості, 4770,99 грн. інфляційних втрат, 8835,46 грн. трьох процентів річних, 52418,67 грн. пені та 31755,45 грн. штрафу.

Проте, за загальним підрахунком вказаних сум, ціна позову становить 732889,56 грн. у зв`язку з чим позивачу необхідно привести у відповідність ціну позовної заяви із змістом її прохальної частини.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1921 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із прохальної частини позову, позивач просить стягнути заборгованість у загальному розмірі 734889,56 грн. Водночас, докази сплати судового збору в розмірі 11023,34 грн. у позовній заяві відсутні, натомість позивач просив сплату судового збору відстрочити.

Положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, чинним законодавством чітко передбачено випадки та визначено суб`єктів, яким суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк. Крім того, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Судом також ураховано, що позивач є юридичною особою, а тому у відповідності до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд не може відстрочити сплату судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 03.07.2018 у справі № 906/437/16.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим позивачу необхідно подати до суду докази його сплати в розмірі 11023,34 грн.

Згідно з пунктом 8 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, позивачем у позовній заяві не зазначено наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Оскільки вказана позовна заява не відповідає вищезазначеним вимогам Господарського процесуального кодексу України, вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити зустрічну позовну заяву Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" без руху.

Державному підприємству з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" подати до Господарського суду міста Києва протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали:

- докази сплати судового збору в розмірі 11023,34 грн.;

- привести у відповідність ціну позовної заяви із змістом її прохальної частини;

- відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 19.12.2019.

Суддя К.В. Полякова