ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 916/2804/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Одесаобленерго"

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 (колегія суддів: Мишкіна М. А., Богатир К. В., Будішевська Л. О.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Одесаобленерго"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Едда ЛТД", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Едем-Едем"

про визнання права власності на трансформаторну підстанцію,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У грудні 2018 року Акціонерне товариство "Одесаобленерго" (далі - АТ "Одесаобленерго") звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Едда ЛТД" (далі - ТОВ "Едда ЛТД") і Товариства з обмеженою відповідальністю "Едем-Едем" (далі - ТОВ "Едем-Едем") про визнання права власності АТ "Одесаобленерго" на трансформаторну підстанцію КТПММ 40кВА10/0,4кВ № 129, розташовану на території бази відпочинку "Едем", за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, район Центральний.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ "Одесаобленерго" зазначає, що на замовлення та за рахунок позивача у 2013 році була побудована та введена в експлуатацію підстанція КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ №129, яка до 01.01.2018 використовувалася позивачем для постачання електричної енергії на базу відпочинку "Едем" (що належить ТОВ "Едем-Едем"), на підставі відповідного договору, укладеного із ТОВ Едда ЛТД". 01.01.2018 Договір про постачання електричної енергії № 371 від 29.09.2006 припинив свою дію, а постачання електричної енергії було припинено. ТОВ "Едем-Едем" листами від 19.10.2018 і від 31.10.2018 повідомляло про свою готовність забезпечити доступ представникам АТ "Одесаобленерго" до ТП-129, однак наголошувало, що ТП-129 є власністю ТОВ "Едда ЛТД". 13.11.2018 представники АТ "Одесаобленерго" прибули на територію бази відпочинку "Едем" для здійснення демонтажу ТП-129, проте працівники ТОВ "Едем-Едем" не надали можливості провести демонтаж ТП-129, про що було складено відповідний акт. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що ТОВ "Едем-Едем" не визнає право власності АТ "Одесаобленерго" на ТП-129, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

2. Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 (суддя Смелянець Г. Є.) у справі № 916/2804/18 позов АТ "Одесаобленерго" до ТОВ "Едда ЛТД" та ТОВ "Едем-Едем" задоволено. Визнано право власності АТ "Одесаобленерго" на трансформаторну підстанцію КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ №129, розташовану на території бази відпочинку "Едем", за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, район Центральний.

2.2. Рішення місцевого господарського суду обґрунтоване посиланням на норми статей 182, 328, частини 2 статті 331, статті 392 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 2, статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 2.2, 2.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28.

2.3. 06.06.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга ТОВ "Едем-Едем", в якій скаржник просив скасувати рішення від 22.04.2019р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Едем-Едем" на рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. у справі №916/2804/18.

2.4. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 призначено у справі № 916/2804/18 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертам поставлено наступне питання: "Чи є Об`єкт (результат виконання робіт) (трансформаторна підстанція (КТПММ 400 кВА 10/0.4 кВ. №129; ТП-129), збудована на підставі Технічних умов № 76-11; Договору № 76-11 про реалізацію технічних умов; Договору підряду в капітальному будівництві №1 ІР-ТУ№76-11/06/22/04 від 22.04.2013 та прийнята в експлуатацію Актом № 117П робочої технічної комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів розподільчих електричних мереж (ПР-ТУ 76-11), розташована на території бази відпочинку "Едем" за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, район Центральний), нерухомим майном? Попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи покладено на ТОВ "Едда ЛТД" та АТ "Одесаобленерго" в рівних частках. Надано в розпорядження експерта матеріали справи № 916/2804/18. Копію ухвали направлено сторонам та Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Зобов`язано ТОВ "Едда ЛТД" та АТ "Одесаобленерго" сплатити рахунки за проведення експертизи протягом 5 робочих днів з дня їх отримання. Апеляційне провадження у справі № 916/2804/18 зупинено до отримання висновку експертизи (на час її проведення) та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

2.4. Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний господарський суд зазначив, що, враховуючи взаємовиключні позиції позивача та відповідачів щодо статусу спірного об`єкта як речі (рухоме чи нерухоме майно), беручи до уваги, що для правильного застосування норм матеріального права у спорі про визнання права власності на майно слід, насамперед, установити, чи є спірне майно нерухомою річчю, колегія суддів апеляційного господарського суду визнала за необхідне призначити у справі № 916/2804/18 судову будівельно-технічну експертизу для з`ясування цього питання, оскільки для встановлення такої обставини необхідні спеціальні знання. При цьому, з огляду на призначення судово будівельно-технічної експертизи у цій справі, суд апеляційної інстанції на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України зупинив провадження у справі № 916/2804/18.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 916/2804/18, до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звернулося АТ "Одесаобленерго" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019, а справу № 916/2804/18 направити до Південно-західного апеляційного господарського суду для подальшого розгляду.

3.2. В обґрунтування касаційної скарги АТ "Одесаобленерго" зазначає, що апеляційним господарським судом не наведено власного мотивування стосовно питання, яке суд поставив на вирішення експертизи, та не обґрунтовано, що таке питання потребує спеціальних знань. Тому, на думку скаржника, у цьому випадку судова експертиза призначена з порушенням вимог закону, що в свою чергу призвело до прийняття судом неправильного судового рішення про зупинення апеляційного провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

4. Розгляд касаційної скарги, установлені судами обставини та позиція Верховного Суду

4.1. Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

4.2. За змістом частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

4.3. Частиною 1 статті 100 Господарського процесуального кодексу України установлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

4.4. Згідно з пунктом 2 частини 1 та частиною 3 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи; з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

4.5. Пунктом 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини 1 статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

4.6. Верховний Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

4.7. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

4.8. Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції у справі, яка розглядається, призначено судову будівельно-технічну експертизу, а в резолютивній частині ухвали міститься пункт про надання у розпорядження експерта матеріалів цієї справи, апеляційний господарський суд правомірно скористався правом, наданим йому процесуальним законом, а саме частиною 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, та зупинив провадження у справі. Отже, зазначені дії суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права, наслідком якого є скасування відповідного судового акта.

4.9. Таким чином, визначених Господарським процесуальним кодексом України підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі немає.

4.10. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним із елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність і передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

4.11. Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваної ухвали та спростовуються викладеним. Інші доводи АТ "Одесаобленерго" стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом апеляційної інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

4.12. Звертаючись із касаційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків апеляційного господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятої ним ухвали у частині зупинення провадження у справі.

4.13. При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку суду апеляційної інстанцій у вказаній справі.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.2. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, колегія суддів зазначає, що оскаржувана у справі ухвала апеляційного господарського суду постановлена із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для її зміни чи скасування немає.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Одесаобленерго" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 916/2804/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв