ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1147/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Полінецька В.С.,

за участю представників сторін:

від КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» - Нестерович О.П. (директор),

від ТОВ «Стандарт Інжинірінг» - Висоцький С.О. (адвокат),

від Южненської міської ради Одеської області - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг»

на рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 проголошене о 14:36:16 суддею Цісельським О.В., в м. Одесі, повний текст якого складено 26.09.2019

у справі № 916/1147/19

за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг»

про стягнення 169 547,68 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Стандарт Інжинірінг»

до Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом Южненської міської ради Одеської області

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Южтеплокомуненерго» (далі - КП «Южтеплокомуненерго», позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг» (далі - ТОВ «Стандарт Інжинірінг», відповідач) про стягнення основної заборгованості у розмірі 143 892,79 грн., пені - 13 887,02 грн., втрат від інфляційних процесів за весь час прострочення - 8 737,68 грн., 3% річних у розмірі 3 030,19 грн. та 2 543,22 грн. сплаченого судового збору.

Позов обґрунтований тим що 01.04.2010 між сторонами був укладений договір оренди нежитлового приміщення №СТ 5/04-10 (далі-Договір ), за умовами якого КП «Южтеплокомуненерго» передало ТОВ «Стандарт Інжинірінг» в строкове платне користування об`єкт оренди, дах над нежитловими підвальними приміщеннями ЦТП-28, загальною площею 190,5 кв. м, розташований за адресою: Одеська обл., м. Южне, вул. Миру (Леніна), 15-б, а орендар зобов`язався сплачувати орендну плату. ТОВ «Стандарт Інжинірінг» не належно виконує умови договору щодо своєчасної та належної сплати орендної плати за період з листопада 2017 року по лютий 2019 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, на яку позивач нарахував пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

В травні 2019 року ТОВ «Стандарт Інжинірінг» звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом в якому просило (з врахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог від 02.07.2019) розірвати Договір № СТ 5/04-10 з 29 березня 2017 року.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що ТОВ «Стандарт Інжиніринг» з 28.03.2017 разом з Южненською міською радою стало співвласником новоствореної речі, а окремо нерухоме майно ЦТП №28, яке було об`єктом оренди, перестало існувати внаслідок переробки та створення нової речі. Після здійснення відповідної реконструкції даху бойлерної, реєст рації права власності власників новоствореного нерухомого майна, істотно змінились обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Враховуючи, що проведена реконструкція та з 28.03.2017 змінився власник майна, а також те, що КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» не отримало права користування цим майном чи його часткою, договір оренди не може виконуватись належним чином в наявній ре дакції, відтак, має бути розірвано з 29.03.2017 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 18.07.2019 залучено до участі у справі Южненську міську раду Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом.

16.08.2019 КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» подало до суду першої інстанції заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 449,00 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову господарський суд зазначив, що Договір припинив свою дію 31.03.2017, оскільки відповідач листом за №13/01-1юр від 13.01.2017 повідомив позивача про небажання продовжувати термін дії договору, а тому цей лист був розцінений судом як заява про припинення дії Договору, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з орендної плати за період з листопада 2017 року по лютий 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, рішення суду мотивовано тим, що враховуючи припинення дії спірного Договору виключає можливість його розірвання в судовому порядку з 29.03.2017.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» задовольнити. Скаржник вважає, що рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні первісного позову не відповідає обставинам справи та прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

На думку апелянта, судом першої інстанції проігноровано ту обставину, що Договір сторонами не розірвано, а підстави для його припинення, передбачені ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відсутні, орендоване майно відповідачем за актом приймання передачі позивачеві повернуто не було, доказів сплати орендної плати за період з листопада 2017 року по лютий 2019 року відповідачем не надано, хоча останній фактично користувався об`єктом оренди, збудувавши на ньому торговельно-виставочний та офісний комплекс.

Також, не погоджуючись з рішенням господарського суду ТОВ «Стандарт Інжинірінг» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги ТОВ «Стандарт Інжинірінг».

ТОВ «Стандарт Інжинірінг» вважає, що при прийнятті оскарженого рішення в частині зустрічних позовних вимог, судом були порушенні норми матеріального та процесуального права, невірно та неповно встановлені фактичні обставини справи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив, що Договір припинив свою дію 31.03.2017, однак на думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову про розірвання договору з 29.03.2017.

Крім цього, ТОВ «Стандарт Інжинірінг» вважає, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 449,00 грн., заявлені КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго не підлягають задоволенню, оскільки заявлений розмір не є співрозмірним зі складністю справи, часом витраченим на роботу адвоката, обсягом наданих адвокатом послуг та не підтверджений належними доказами.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами сторін та призначено розгляд справи на 27.11.2019 року, однак у зв`язку з неявкою в судове засідання представника Южненської міської ради Одеської області розгляд справи було відкладено на 23.12.2019.

Представник Южненської міської ради Одеської області в судове засідання 23.12.2019 не з`явився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 28.10.2019, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Проте, така неявка представника Южненської міської ради Одеської області не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 та 27.11.2019 явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

В судому засіданні 23.12.2019 представник ТОВ «Стандарт Інжинірінг» підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити останню, а рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати, ухвалити в цій частині нове, яким зустрічний позов задовольнити, в іншій частині рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» залишити без задоволення.

Представник КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» в судовому засіданні 23.12.2019 заперечувала прости апеляційної скарги ТОВ «Стандарт Інжинірінг» та просила задовольнити апеляційну скаргу КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго», рішення господарського суду частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати в, прийняти нове, яким задовольнити первісний позов, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників ТОВ «Стандарт Інжинірінг» та КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

Щодо позовних вимог КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго».

Южненська міська рада та Фонд комунального майна є власниками бойлерної №28, яка розташована по пр.Миру,15, в м.Южний, що підтверджується технічним паспортом, виданим КП «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» від 06.10.1997.

06.02.2002 наказом ФКМ Южненської міської ради №10 вказана бойлерна передана на баланс КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго та обліковується згідно інвентарної картки обліку основних засобів з 06.02.2002.

Вищезазначене встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 01.03.2017 у справі № 916/3466/16, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 07.03.2018.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

01.04.2010 між КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго (орендодавець) та ТОВ «Стандарт Інжинірінг» (орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення №СТ 5/04-10 (далі також - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування об`єкт оренди - дах над нежилими підвальними приміщеннями ЦТП-28, загальною площею 190,5 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Миру (Леніна), 15-б, що знаходиться на балансі КП т м «ЮТКЕ». Приміщення надається в оренду з метою реконструкції (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3. Договору орендна плата визначається на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна», рішень сесій Южненської міської ради та на підставі затвердженої Южненською міською радою Методики розрахунку плати за оренду нерухомого майна. Орендна плата за орендоване приміщення визначена у розмірі 3 158,84 грн. за перший місяць оренди (у т.ч. ПДВ - 526,47 грн.). Розмір орендної плати підлягає щомісячному коригуванню на індекс інфляції, встановлений чинним законодавством.

Орендна плата сплачується орендарем готівкою або в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 15 числа. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем за весь період заборгованості з урахуванням пені у розмірі 0,5% суми заборгованості за кожний день прострочення (враховуючи день сплати). Орендна плата не враховує комунальні послуги та інші витрати орендодавця з утримання даного об`єкту, у т.ч. податку на земельну ділянку (п.п. 3.4., 3.8., 3.9. Договору).

Згідно з п. 9.1., 9.6. Договору термін дії договору з 01.04.2010 по 31.12.2010 включно. Договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі порушення умов договору, він може бути розірваний за нотаріальним виконавчим приписом, відповідно з чинним законодавством (п.п. 9.4, 9.7 Договору).

Пунктом 9.9 Договору визначено, що дія договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, приватизації об`єкта оренди, в т.ч. за участю орендаря, загибелі об`єкта оренди, банкрутства або ліквідації орендаря, в інших випадках, передбачених діючим законодавством України.

Зазначений договір погоджений Фондом комунального майна Южненської міської ради, про що свідчить довідка Фонду від 03.11.2015 № 686/11-01-32.

Також, з матерів справи вбачається, що до Договору оренди сторони підписали додаток №1 «Розрахунок орендної плати» та додаток №2 «Акт прийому-передачі не житлових приміщень» від 01.04.2010.

Додатковою угодою №2 від жовтня 2012 року строк дії Договору продовжено до 31.12.2015.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованій ДАБК 12.10.2011, ТОВ «Стандарт Інжиніринг» проведено добудову у будівлі по пр-ту Леніна, (Миру) 15-б (т. 1, а.с. 78-80).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2016 у справі №916/973/16 за позовом ТОВ «Стандарт Інжинірінг» до Южненської міської ради Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КПТМ «Южтеплокомуненерго», про визнання права власності, затверджено мирову угоду згідно якої ТОВ «Стандарт Інжинірінг» належить 19/25 частин новоствореної споруди, а Южненській міській раді Одеської області належить 6/25 частин споруди, яка розташована за адресою Одеська область, м. Южне, проспект Мира, будинок 15-Б...».

12.01.2017 ТОВ «Стандарт Інжиніринг» отримано технічний паспорт КП «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок Торгівельно-виставочний та офісний центр над існуючою спорудою заглибленої бойлерної ЦТП №28 по вул. пр. Миру,15-б у м. Южному (1, а.с. 98-102).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі № 916/2679/17, яка в касаційному порядку оскаржене не була, з ТОВ «Стандарт Інжинірінг» на користь КП ТМ «Южтеплокомуненерго» стягнуто заборгованість за орендну плату за період з грудня 2016 року по жовтень 2017 року.

У віще вказаній постанові було встановлено що з 28.03.2017 по жовтень 2017 року договір оренди не був ні припинений, ні розірваний, орендоване майно відповідачем за відповідним актом позивачеві не поверталось.

Судова колегія вважає, що обставини встановлені апеляційним судом у справі № 916/2679/17 мають приюдиційне значення при розгляді даної справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції не врахував обставин встановлених у справі № 916/2679/17, у зв`язку з чим, помилково дійшов висновку, що Договір оренди припинив свою дію 31.03.2017.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

При цьому судова колегія зазначає, оскільки договір оренди стосується державного майна, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також спеціального закону - Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина 1 стаття 785 ЦК України).

Частиною 2 статті 795 ЦК України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря), укладення концесійного договору з орендарем державного майна відповідно до Закону України «Про концесію», банкрутства орендаря, загибелі об`єкта оренди, ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Отже, судова колегія вважає Договір оренди нежитлового приміщення від 01.04.2010 не було розірвано в установленому чинним законодавством порядку.

Не містять матеріали справи також акта, яким відповідно до частини 2 статті 795 ЦК України та п.п. в) п. 5.1 Договору оформлюється повернення наймачем предмета договору найму.

Лист за вих.№13/01-1юр від 13.01.2017 на який посилається суд першої інстанції в обґрунтування мотивів рішення, не є підставою для припинення договору оренди у відповідності до умов самого договору так і у відповідності до законодавства, оскільки одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Крім цього, судова колегія зазначає, що ст.. 20 ГК України та статтею 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Зазначеними правовими нормами не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим, а реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідношення може відбуватись шляхом розірвання договору (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/2260/17 від 27.11.2018).

Відтак, оскільки договір оренди не був ані припинений, ані розірваний, орендоване майно відповідачем за первісним позовом за відповідним актом позивачеві за первісним позовом не поверталось, то оскаржуваний договір є чинним.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно та у повному обсязі.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Оскільки доказів сплати орендної плати за листопад 2017 року - лютий 2019 року ТОВ «Стандарт Інжинірінг» не надано, хоча ТОВ «Стандарт Інжинірінг» фактично користувалось об`єктом оренди, апеляційний господарський суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за первісним позовом 143 892,79 грн. заборгованості з орендної плати за вказаний період.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення пені, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст.232 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.8. Договору сторони встановили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно, або в неповному обсязі, стягується орендодавцеві за весь період заборгованості з урахуванням пені у розмірі 0,5% суми заборгованості за кожний день прострочення (враховуючи день сплати).

При перерахунку судовою колегією суми пені було встановлено, що розмір пені становить більше (13 887,11 грн.) ніж розраховано позивачем (13 887,02), проте враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право - відповідно до ст. 46 ГПК України - належить виключно позивачу, суд не виходить за межі позовних вимог (ст. 14 ГПК України) та приймає заявлену позивачем суму пені 13 887,02 грн.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача за первісним позовом 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перерахунку судовою колегією сум 3% річних та інфляційних втрат було встановлено, що розмір 3% річних (3 030,21 грн.) та інфляційних втрат (10 111,49 грн.) становить більше ніж розраховано позивачем, проте враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право - відповідно до ст. 46 ГПК України - належить виключно позивачу, суд не виходить за межі позовних вимог (ст. 14 ГПК України) та приймає заявлені позивачем суми 3% річних в розмірі 3 030,19 грн. та інфляційних втрат - 8 737,68 грн.

Стосовно заяви позивача про стягнення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія зазначає наступне.

Так, звертаючись із вказаною заявою до суду першої інстанції, КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» до заяви було додано копії наступних документів (т.2, а.с. 55-66):

Договору про надання правової допомоги №2/19 від 01.03.2019;

Додаток 1 до Договору №2/19 від 01.03.2019 вартість правової допомоги Адвоката (гонорар);

Акт № 6 від 29.03.2019 приймання передачі наданих послуг по Договору №2/19 від 01.03.2019;

Акт №34 від 20.05.2019 приймання передачі наданих послуг по Договору №2/19 від 01.03.2019;

Рахунок №6 від 29.03.2019 на суму 2 449,00 грн. , з відміткою про сплату 09.04.2019;

Рахунок №34 від 22.05.2019 на суму 5 000,00 грн., з відміткою про сплату 03.06.2019;

Платіжне доручення №1 від 09.04.2019 на суму 2449,00 грн., призначення платежу за надання правової допомоги дог. №2/19 від 01.03.2019. зг.рах. №6 від 29.03.19;

Платіжне доручення №1 від 03.06.2019 на суму 5000,00 грн., призначення платежу за надання правової допомоги дог. №2/19 від 01.03.2019. зг.рах. №34 від 22.05.2019.

ТОВ «Стандарт Інжинірінг» у відзиві на апеляційну скаргу заперечувало проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з необґрунтованістю таких витрат.

Дослідивши заяву КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вказана заява відповідача підлягає задоволенню виходячи з такого.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Умовами Договору про надання правової дороги №2/19 від 01.03.2019 передбачено гонорар у розмірі 49 000,00 на рік, який складається з суми вартості послуг, які узгоджені сторонами та зазначені у Додатку 1 до цього Договору, так в зазначеному Додатку 1 сторони узгодили, що вартість представництва клієнта в господарських та адміністративних судах за 1 судо/день становить 2 000,00 грн.

Надання адвокатом Нестерович О.П. позивачу за первісним позовом послуг згідно з Договором №2/19 від 01.03.2019, щодо представництва прав та законних інтересів клієнта в господарському суді підтверджується, зокрема, зазначеним вище договором, актами № 6 від 29.03.2019 та № 34 від 20.05.2019 приймання передачі наданих послуг по Договору №2/19 від 01.03.2019, відповідно до яких КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» сплатило 7 449,00 грн. на користь Нестерович О.П., що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 09.04.2019 на суму 2449,00 грн. та № 1 від 03.06.2019 на суму 5 000,00 грн..

Таким чином, КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго», згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, було доведено надання йому вказаних послуг у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія дійшов висновку, що заявлені КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» до відшкодування витрати у сумі 7 449,00 грн. є обґрунтованими, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому мають бути задоволені.

Щодо зустрічних позовних вимог ТОВ «Стандарт Інжинірінг».

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що не підлягає розірванню в судовому порядку договір, який припинив свою дію.

Судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що по-перше дію договору оренди не було припинено, враховуючи вищевстановлене в даній постанові, а по-друге договір оренди підлягає розірванню в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Так, умовами Договору оренди було встановлено, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством. (п.п. 9.4 Договору).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 651, ч. 1 ст. 652 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Судовою колегією було встановлено, що договір оренди від 01.04.2010 є чинним на час звернення сторін до господарського суду з позовами.

Частиною 1 ст. 652 ЦК України, передбачено, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

У справі № 916/3466/16 судами було встановлено, що орендоване ТОВ «Стандарт Інжинірінг» за Договором нежитлове приміщення увійшло до 19/25 частин «Торгово-виставочного та офісного центру над існуючою спорудою заглибленої бойлерної ЦТП № 28», на які ТОВ «Стандарт Інжинірінг» набув право власності.

Отже, після здійснення відповідної реконструкції даху бойлерної, який існував на момент укладання договору оренди, фактично досягнення мети договору оренди (дах було отримано в оренду з метою реконструкції), реєстрації права власності власників новоствореного нерухомого майна, істотно змінились обставини, якими сторони керувались при укладенні договору.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що об`єкт оренди стосовно якого було укладено спірний договір перестав існувати, судова колегія вважає, що вносити зміни в спірний договір недоцільно, а розірвання договору оренди в судовому порядку забезпечить належний захист прав ТОВ «Стандарт Інжинірінг», оскільки у КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» будуть відсутні правові підстави в подальшому нараховувати орендну плату за договором оренди, умови якого не відповідають дійсним обставинам справи. Крім цього, судова колегія вважає, що розірвання договору оренди не порушить прав КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго», оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що на теперішній час у останнього є будь-які права на об`єкт оренди.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч. 5 ст. 188 ГК України).

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що договір №СТ5/03-10 оренди нежитлового приміщення №26 від 01.04.2010 підлягає розірванню з дня набрання чинності даної постанови.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» та ТОВ «Стандарт Інжинірінг» підлягають частковому задоволенню (оскільки апелянти в скаргах просили рішення господарського суду скасувати частково, в частині відмови в задоволені їх позовних вимог, а в іншій частини залишити без змін), рішення господарського суду Одеської області від 16.09.2019 скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів в повному обсязі.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів в повному обсязі, то витрати зі сплати судового збору розподіляються між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України, наступним чином:

- витрати, понесені КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом в суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги) покладаються на ТОВ «Стандарт Інжинірінг» з їх відшкодуванням КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго»;

- витрати, понесені ТОВ «Стандарт Інжинірінг» у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом в суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову та апеляційної скарги) покладаються на КП теплових мереж «Южтеплокомуненерго» з їх відшкодуванням ТОВ «Стандарт Інжинірінг».

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційні скарги Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 - скасувати.

3. Позов Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг» на користь Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» основну заборгованість в розмірі 143 892,79 грн., пеню - 13 887,02 грн., інфляційні втрати - 8 737,68 грн., 3% річних - 3 030,19 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 449,00 грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 543,22 грн. та судовий збір за подану та розглянуту апеляційну скаргу - 3 814,50 грн.

4. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг» задовольнити.

Розірвати Договір №СТ5/03-10 оренди нежитлового приміщення №26 від 01.04.2010, укладений між Комунальним підприємством теплових мереж «Южтеплокомуненерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг».

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Інжинірінг» судовий збір за подану та розглянуту позовну заяву в розмірі 1 921,00 грн. та судовий збір за подану та розглянуту апеляційну скаргу в сумі 2 881,50 грн.

5. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням повних реквізитів сторін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.12.2019.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Разюк Г.П.