УХВАЛА

20 грудня 2019 року м.Харків Справа № 913/685/19

Провадження №5/913/685/19

Суддя Смола С.В., розглянувши матеріали

за позовом заступника прокуратура Луганської області (вул.Б.Ліщини, буд.27, м.Сєвєродонецьк Луганської області) в інтересах держави в особі

позивача Сєвєродонецької міської ради Луганської області (бульвар Дружби Народів, буд.32, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БС Проперті» (вул.Січових стрільців, буд.1-5, м.Київ, 04053)

про стягнення 1 146 454 грн 99 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокуратура Луганської області (далі за текстом також прокурор) 17.12.2019 звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БС Проперті» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю за договором оренди землі від 19.01.2010 №75 у сумі 1 146 454 грн 99 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що 19.01.2010 між ТОВ «Амстор» та Сєвєродонецькою міською радою укладений договір оренди землі №75. відносно земельної ділянки площею 3,4014 га, що знаходиться за адресою: проспект Космонавтів, буд.28, мікрорайон 73, м.Сєвєродонецьк Луганської області.

У подальшому згідно з даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2019 №164539985 право власності на об`єкт нежитлової нерухомості торгівельний центр «Амстор», загальною площею 11 642,7 кв.м, що знаходиться за адресою: проспект Космонавтів, буд.28, м.Сєвєродонецьк Луганської області, зареєстровано за ТОВ «БС Проперті».

Право власності на зазначене нерухоме майно виникло у ТОВ «БС Проперті» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.2016 №2128, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

З посиланням на приписи ст.337 Цивільного кодексу України, ст.120 Земельного кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» та практику Верховного Суду прокурор зазначив, що договір оренди землі від 19.01.2010 №75 не був припинений повністю 28.12.2016, а припинився лише щодо зобов`язань для ТОВ «Амстор», тому відповідач фактично став стороною вказаного договору оренди землі, за яким у нього виник обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до листа Сєвєродонецької міської ради від 27.11.2019 №6216 ТОВ «БС Проперті» з 28.12.2016 по 31.08.2017 використовувало земельну ділянку та не сплачувало орендну плату за договором оренди землі від 19.01.2010 №75.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Частиною 3 ст.30 ГПК України передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Визначаючи підсудність вищевказаного спору Господарському суду Луганської області, прокурор, посилаючись на ст.ст.29, 30 ГПК України, виходив із того, що місцезнаходженням земельної ділянки, за користування якою він просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за землю у сумі 1 146 454 грн 99 коп., як об`єкта земельних відносин, є місто Сєвєродонецьк Луганської області, а також із того, що саме там знаходиться місце виконання зобов`язань за договором оренди від 19.01.2010 №75.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у п.п.41, 42 постанови від 03.06.2019 у справі №903/432/18, до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна, і не відносяться спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір укладений щодо нерухомого майна. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності. Правила виключної підсудності не поширюються на спір щодо стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування нерухомим майном, пені за несвоєчасну сплату орендної плати за користування нерухомим майном та неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування нерухомим майном після закінчення встановленого договором оренди строку для повернення такого нерухомого майна.

Вказані висновки Верховного Суду в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

З цих підстав правила виключної підсудності не поширюються на спір щодо стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування нерухомим майном, пені за несвоєчасну сплату орендної плати за користування нерухомим майном та неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування нерухомим майном після закінчення встановленого договором оренду строку для повернення такого нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Предметом спору за даним позовом є стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за договором від 19.01.2010 №75.

З огляду на викладене господарський суд приходить до висновку, що даний спір не є спором з приводу нерухомого майна, тому відносно нього не діють правила виключної підсудності, визначені ч.3 ст.30 ГПК України, а отже і компетентний господарський суд за цим позовом має визначатися за загальними правилами визначення територіальної юрисдикції (підсудності), встановленими ст.ст.27, 29 ГПК України.

Відносно доводів прокурора щодо того, що даний спір в силу положень ст.ст.29, 30 ГПК України має розглядатись господарським судом за місцезнаходженням об`єкта земельних відносин суд зазначає наступне.

Частиною 8 ст.16 ГПК України у його попередній редакції, яка була чинною по 14.12.2017 включно, передбачалось, що справи у спорах, передбачених пунктом 6 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням об`єктів земельних відносин або основної їх частини, за винятком справ, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, чинна з 15.12.2017 редакція ГПК України таких положень не містить, з огляду на що вказані доводи прокурора судом відхиляються.

Відносно доводів прокурора щодо того, що даний спір має розглядатись господарським судом за місцем виконання договірних зобов`язань, суд зазначає наступне.

Договір оренди земельної ділянки від 19.01.2010 №75 не містить прямої вказівки на місце його виконання, в той час як виконання договору оренди орендарем полягає у сплаті орендної плати.

В п.11 договору оренди землі вказано, що орендна плата вноситься на бюджетний рахунок: 0080 Місцбюджет м.Сєвєродонецьк, 13050200, код ОКПО 24046627, код платежу 13050200 в УДК в Луганській області, МФО 804013.

Суд зазначає, що вказана умова договору визначає банківські реквізити, на які має бути здійснена сплата орендної плати і не свідчить про те, що орендар зобов`язаний її сплатити саме в м.Сєвєродонецьку. Сплата орендної плати за земельну ділянку, може здійснюватися орендарем, зокрема, шляхом сплати орендної плати з використанням банківської системи у будь-якому місці України.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у п.п. 44-46 постанови від 03.06.2019 у справі №903/432/18, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

З огляду на викладене вказані доводи заступника прокурора судом відхиляються.

Як уже зазначено вище, за загальним правилом підсудності позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.

Позов заступника прокуратура Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області заявлений до ТОВ «БС Проперті».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої на сайті https://usr.minjust.gov.ua, місцезнаходженням відповідача є: вул.Січових стрільців, буд.1-5, м.Київ, 04053.

Відтак суд приходить до висновку, що силу положень ст.27 ГПК України вирішення даного спору належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарського суду за місцезнаходженням ТОВ «БС Проперті» (вул.Січових стрільців, буд.1-5, м.Київ, 04053), а саме Господарського суду міста Києва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, матеріали позовної заяви заступника прокуратура Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до ТОВ «БС Проперті», підлягають направленню за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Частиною 3 ст.31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.1, 27, 31, 232, 233, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву від 13.12.2019 №05/1-45049 вих-19 заступника прокуратура Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до ТОВ «БС Проперті» з усіма додатками направити за підсудністю до Господарського суду міста Києва (вул.Богдана Хмельницького,44-В, м.Київ, 01030).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 20.12.2019 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С. Смола