РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2019Справа № 910/12867/19

За позовом Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Елфєр";

про стягнення 1 401 558,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Масляник С.В., довіреність № 65-02/2482 від 18.10.19;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Елфєр" про стягнення 700 779 грн штрафу та 700 779 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі № 910/12867/19 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 17.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року підготовче засідання відкладено до 12.11.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 року підготовче засідання відкладено до 26.11.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/12867/19 до судового розгляду по суті на 05.12.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 відкладено слухання справи по суті до 10.12.2019 р.

Під час розгляду спору по суті 10.12.2019 р. позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 10.12.2019 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

29.06.2017 адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №14-р/к у справі №89-02/2015 (далі - Рішення №14-р/к), яким визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Елфєр» порушенням, передбаченим п. 1 ст. 50, яке кваліфікується за п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу на загальну суму 700 779,00 грн.

Одеським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) Рішення №14-р/к направлено поштою на адресу ТОВ «Компанія «Елфєр», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек - номер: 014), яке отримано не було та конверт з поштовим повідомленням повернуто з відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняття рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі.

Інформація про прийняте 29.06.2017 Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Рішення №14-р/к по справі № 89-02/2017 відносно ТОВ «Компанія «Елфєр» була надрукована в газеті «Час Київщини» № 34 (277) від 01.09.2017, а також докладна інформація про прийняте рішення розміщена на офіційному веб-сайті Відділення www.amc.gov.ua.

Таким чином, рішення вважається таким, що вручене 11.09.2017 року.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем рішення № 14-р/к у судовому порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, строк сплати штрафів, накладених рішенням № 14-р/к, закінчився 11.11.2017.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати де комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви не отримав інформації та копій платіжних документів, що підтверджують сплату штрафу відповідно до рішення від № 14-р/к.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 700 799,00 грн., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 700 779,00 грн. за період з 22.09.2018 по 20.08.2019.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 700 779,00 грн. Розмір пені за один день складає 10 511,68 грн. (700 779,00 х 1,5 %= 10 511,68 грн.)

Судом перевірено заявлений позивачем розрахунок пені та встановлено, що останнім було невірно вказано початок періоду нарахування пені. Як вже було встановлено вище, рішення позивача вважається таким, що вручене 11.09.2017 року, а тому кінцевий строк для сплати штрафу відповідачем відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" було 11.11.2017.

Таким чином, за період з 12.11.2019 по 17.09.2019 відповідачем прострочено 666 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 7 000 778,88 грн.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону) становить 700 779,00 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 700 779,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 700 779,00 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Елфєр» (01135, м. Київ, пр-кт Перемоги, буд 3, ) до Державного бюджету України на рахунок УК у Шевченківському р-ні м. Києва №6011, ідентифікаційний код 37995466, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106, штраф у розмірі 700 779 (сімсот тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень та пеню в розмірі 700 779 (сімсот тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Елфєр» (01135, м. Київ, пр-кт Перемоги, буд 3, ) на користь Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (на р/р 8516, Банк - Державна казначейська служба України, , МФО - 820172) судовий збір у розмірі 21 023 (двадцять одна тисяча двадцять три) грн. 37 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.12.2019 р.

Суддя О.В. Мандриченко