РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2019Справа № 910/11359/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Фермерського господарства "УРОЖАЙ-ТЕО"

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕОФІПІЛКА"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача державний реєстратор комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Царик Наталія Михайлівна

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача державний реєстратор комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Дуб`юк Марина Ярославівна

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача державний реєстратор комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Ясінська Лілія Богданівна

про зобов`язання вчинити дії,

Представники учасників справи:

від позивача Дасюк В.В., адвокат;

від відповідача Шевченко О.С.;

від третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_6.;

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не з`явились;

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не з`явились;

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Урожай-Тео" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі-відповідач) про зобов`язання вчинити дії, а саме:

1. визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018;

2. відновити становище, яке існувало до прийняття Міністерством юстиції України наказу «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018;

3. поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

3.1. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40614554, 40617912, 40616450, 40615269, 40617214, 40616055, 40612606, 40614209, 40613280, 40618189, 40618553, 40616864, 40617646, 40618023, 40616655, 40615457, 40617422, 40616217, 40612808, 40613501, 40618325, 40618760, 40617003, 40617757; від 20.04.2018 №№ 40735095, 40741435, 40731617, 40743164, 40732385, 40740707, 40737210, 40739506, 40739506, 40733016, 40738016, 40733426, 40739862, 40738408, 40741858, 40740273, 40735377, 40738778, 40734130, 40739112, 40742199, 40741052, 40742491, 40742858, 40737210, 40737210, 40743511, 40734474, 40733752, 40734780, 40737629, 40736893, 40735230, 40741625, 40732115, 40743382, 40732691, 40740852, 40737448, 40739650, 40733205, 40738186, 40733565, 40740060, 40738591, 40742007, 40740443, 40735493, 40738931, 40734287, 40739313, 40742342, 40741251, 40742674, 40743006, 40737448, 40743621, 40734616, 40733892, 40734919, 40737761, 40737046; від 26.04.2016 №№ 40843622, 40841871, 40843790, 40842066;

3.2 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40616196, 40611935, 40617485, 40619360, 40611114, 40616637, 40617110, 40615468, 40613516, 40617485, 40616637, 40617110, 40618307, 406178944, 40613025, 40612383, 40617997, 40618623, 40614079, 40616358, 40612103, 40617619, 40619473, 40611291, 40616837, 40617250, 40615672, 40613706, 40617619, 40616837, 40617250, 40618397, 40619077, 40613216, 40612558, 40618110, 40618755, 40614322, від 19.04.2018 №№ 40721010, 40716775, 40720068, 40721516, 40722112, 40718662, 40719635, 40718260, 40721961, 40721788, 40721349,40720750, 40722246, 40721129, 40716991, 40720193, 40721693, 40722170, 40719220, 40719761, 40718432, 40722029, 40721892, 40721403, 40720830, 40722282, від 20.04.2018 №№ 40738285, 40739281, 40736310, 40734132, 40734735, 40737758, 40733276, 40739753, 40738797, 40736568, 40734325, 40734993, 40737924, 40733452

3.3. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40610977, 40613693, 40618688, 40612263, 40617217, 40617570, 40616304, 40614152, 40617870, 40615972, 40611739, 40613050, 40615572, 40611119, 40613885, 40618813, 40612373, 40617338, 40617687, 40616481, 40614345, 40617950, 40616104, 40611959, 40613299, 40615740.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок прийняття Міністерством юстиції України наказу № 2296/5 від 06.07.2018 порушено право позивача на земельні ділянки на території Геленківської, Олесинської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Позивач зазначає, що його не було своєчасно повідомлено про розгляд скарги, надіслано лист з копією скарги без додатків, що є порушенням п.п. 10, 11 Порядку № 1128 «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації», а також скаржником не дотримано форми скарги та порушено строк подання скарги.

Крім того, позивач подав заяву про огляд доказів за їх місцезнаходженням (огляд веб-сайту). Зокрема, учасник процесу просить оглянути підрозділ «Засідання комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги», що розміщені на веб-сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України за посиланням https://minjust.gov.ua/ddr з метою встановлення факту відсутності в ньому: повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» та запрошення фермерського господарства «Урожай-Тео», як заінтересованої особи, до розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 19.09.2019, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка», залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача державних реєстраторів комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Царик Наталію Михайлівну, Дуб`юк Марину Ярославівну, Ясінську Лілію Богданівну, встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов, складеного з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, запропоновано позивачу у строк до п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив, складену з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, запропоновано третім особам надати суду письмові пояснення по суті спору.

17.09.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 викликано третіх осіб-1,2,3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у наступне підготовче засідання, призначене на 24.09.2019.

19.09.2019 через відділ діловодства суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» надійшли письмові пояснення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 викликано третіх осіб-1,2,3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у наступне підготовче засідання, призначене на 01.10.2019.

24.09.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.09.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі, від відповідача надійшли письмові заперечення.

У судовому засіданні, призначеному на 01.10.2019, представником товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 викликано відповідача та третіх осіб-1, 2, 3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у наступне підготовче засідання, призначене на 17.10.2019.

09.10.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

16.10.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2019 викликано третіх осіб-1, 2, 3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача в наступне підготовче засідання, призначене на 24.10.2019.

У підготовче засідання, призначене на 24.10.2019, з`явились представники сторін та товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка», надали усні пояснення.

Представники третіх осіб-1, 2, 3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача клопотав про розгляд заяви про огляд доказів за їх місцезнаходженням (огляд веб-сайту), просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача, поданого 09.10.2019, про долучення документів до матеріалів справи.

Представники відповідача та товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» не заперечували проти розгляду заяви позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням (огляд веб-сайту) з приміткою, що сам огляд доказів має здійснюватись на стадії дослідження доказів, заперечували проти задоволення усного клопотання позивача про відмову в задоволенні клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Представник відповідача повідомив про намір усунення недоліків клопотання, поданого 09.10.2019, просив надати додатковий час для реалізації такого наміру.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 задоволено заяву позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням (огляд веб-сайту), долучено до матеріалів справи документи, подані відповідачем 09.10.2019 (засвідчену копію листа відповідача на адресу ДП "Національні інформаційні системи" № 5316/19.5/-19 від 27.09.2019, незасвідчені в установленому законом порядку копії скріншоту внутрішньої бази документообігу Мін`юсту та листа ДП "Національні інформаційні системи" № 3988/06.3-11 від 30.09.2019), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2019.

28.10.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі, в яких останній просив задовольнити позовні вимоги.

Через відділ діловодства суду 30.10.2019 від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Через відділ діловодства суду 04.11.2019 від відповідача надійшло клопотання про долучення електронного листа державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 3988/06.3-11 від 30.09.2019.

У судове засідання 07.11.2019 представники сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача з`явились. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача та представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечили та просили суд відмовити в їх задоволенні. Представники третіх осіб -1, 2, 3 у судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 викликано третіх осіб-1, 2, 3, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у наступне судове засідання, призначене на 12.12.2019.

У судове засідання 12.12.2019 представники сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача з`явились. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача та представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечили та просили суд відмовити в їх задоволенні. Представники третіх осіб -1, 2, 3 у судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 12.12.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

На виконання вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Теофіпілка" (далі - Третя особа), як орендарем, та фізичними особами власниками земельних ділянок, як орендодавцями, було розірвано договори оренди землі за ініціативою орендодавців через неналежну сплату Третьою особою орендної плати, що підтверджується копіями заяв свідків. У подальшому власники земельних ділянок уклали договори оренди із Фермерським господарством "Урожай-Тео".

13.04.2018, 19.04.2018 та 20.04.2018 державними реєстраторами (Треті особи 1, 2, 3) були прийняті рішення про реєстрацію угод про припинення договорів оренди земельних ділянок з Третьою особою.

23.06.2018 Третя особа звернулась зі скаргою до Міністерства юстиції України, в якій просила скасувати рішення про реєстрацію угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених з Третьою особою, та договорів оренди земельних ділянок, укладених з Позивачем.

05.07.2018 відбулося засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, на якому розглянуто скаргу Третьої особи та вирішено задовольнити її.

06.07.2018 за результатом розгляду скарги Третьої особи Відповідачем прийнято наказ «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018 (далі - Оскаржуваний наказ), яким було:

1. скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40614554, 40617912, 40616450, 40615269, 40617214, 40616055, 40612606, 40614209, 40613280, 40618189, 40618553, 40616864, 40617646, 40618023, 40616655, 617422, 40616217, 40612808, 40613501, 40618325, 40618760, 40617003, 40617757 від 20.04.2018 №№ 40735095, 40741435, 40731617, 40743164, 40732385, 40740707, 40737210, 40739506, 40739506, 40733016, 40738016, 40733426, 40739862, 40738408, 40741858, 40740273, 40735377, 40738778, 40734130, 40739112, 40742199, 40741052, 40742491, 40742858, 40737210, 40737210, 40743511, 40734474, 40733752, 40734780, 40737629, 40736893, 40735230, 40741625, 40732115, 40743382, 40732691, 40740852, 40737448, 40739650, 40733205, 40738186, 40733565, 40740060, 40738591, 40742007, 40740443, 40735493, 40738931, 40734287, 40739313, 40742342, 40741251, 40742674, 40743006, 40737448, 40743621, 40734616, 40733892, 40734919, 40737761, 40737046; від 26.04.2016 №№ 40843622, 40841871, 40843790, 40842066, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Царик Наталією.

2. скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40616196, 40611935, 40617485, 40619360, 40611114, 40616637, 40617110, 40615468, 40613516, 40617485, 40616637, 40617110, 40618307, 406178944, 40613025, 40612383, 40617997, 40618623, 40614079, 40616358, 40612103, 40617619, 40619473, 40611291, 40616837, 40617250, 40615672, 40613706, 40617619, 40616837, 40617250, 40618397, 40619077, 40613216, 40612558, 40618110, 40618755, 40614322, від 19.04.2018 №№ 40721010, 40716775, 40720068, 40721516, 40722112, 40718662, 40719635, 40718260, 40721961, 40721788, 40721349,40720750, 40722246, 40721129, 40716991, 40720193, 40721693, 40722170, 40719220, 40719761, 40718432, 40722029, 40721892, 40721403, 40720830, 40722282, від 20.04.2018 №№ 40738285, 40739281, 40736310, 40734132, 40734735, 40737758, 40733276, 40739753, 40738797, 40736568, 40734325, 40734993, 40737924, 40733452, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Дуб`юк Галиною.

3. скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40610977, 40613693, 40618688, 40612263, 40617217, 40617570, 40616304, 40614152, 40617870, 40615972, 40611739, 40613050, 40615572, 40611119, 40613885, 40618813, 40612373, 40617338, 40617687, 40616481, 40614345, 40617950, 40616104, 40611959, 40613299, 40615740, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Ясінською Лілією.

4. тимчасово заблоковано доступ державних реєстраторів прав на нерухоме майно комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, бізнесу та громадських формувань Тернопільської області Царик Наталії Михайлівни, Дуб`юк Галини Ярославівни, Ясінської Лілії Богданівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Позивач зазначив, що 09.07.2018 останньому стало відомо, що Відповідачем скасовано державну реєстрацію угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених з Третьою особою та договорів оренди земельних ділянок, укладених з Позивачем. Надалі, позивач дізнався, що 12.07.2018 та 16.07.2018 третьою особою було здійснено державну реєстрацію нових договорів оренди на спірні земельні ділянки, яких власники земельних ділянок, на переконання позивача, не підписували. Позивач вказав, що докази того, що договори оренди з Третьою особою є сфальсифікованими, а підписи орендодавців на них - підробкою, наявні в матеріалах справи.

Позивач зазначив, що всупереч п. 9 Порядку № 1128 «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації» відповідач не запросив позивача та державних реєстраторів (Треті особи 1, 2, 3) до розгляду скарги, в якій вони є заінтересованими особами. Відповідач листом № 20145-33-18/19К від 26.06.2018 повідомив Позивача про надходження скарги від Третьої особи, однак, як зазначив позивач, такий спосіб повідомлення не є належним, а відтак, позивач вважає, що він не був належним чином повідомлений відповідачем про розгляд скарги третьої особи.

Крім того, позивач зазначив, що Відповідач направив позивачеві лист № 20145-33-18/19К від 26.06.2018, яким повідомив, що повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги буде опубліковане на відповідному веб-сайті 02.07.2018, що підтверджується Відомістю простої письмової кореспонденції з відбитком календарного штемпеля та фіскальним чеком. Проте, як вказав позивач, опублікування даної інформації здійснено з порушенням встановленого строку та Порядку № 1128.

У зв`язку з допущеним Відповідачем порушенням Позивач отримав вказаний лист вже після прийняття Оскаржуваного наказу, а саме 09.07.2018, при тому, що засідання Комісії з розгляду скарги відбулося 05.07.2019. Таким чином, Позивач вважає, що не мав можливості дізнатися про надходження скарги заздалегідь та надати свої пояснення.

Більш того, позивач ствердив, що веб-сайт Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України актуальної інформації про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у 2018 році не містить взагалі, а тому позивач жодним чином не міг дізнатися про дату розгляду спірної скарги Комісією та захистити свої права.

Також позивач вказав, що відповідач до листа № 20145-33-18/19К від 26.06.2018, яким повідомив позивача про надходження скарги, долучив копію самої скарги без додатків, а відтак, ненадання позивачу документів, які додавались третьою особою до скарги, є порушенням п. 11 Порядку № 1128.

Позивач звернув увагу суду на те, що відповідачем у висновку зазначено, що підставою для скасування державної реєстрації угод про припинення права оренди на земельні ділянки було недодання ОСОБА_3. (директор третьої особи) установчих документів третьої особи до заяв про припинення оренди; відсутність повноважень у директора укладати угоди на суму, що перевищує 100 000,00 грн без погодження Загальними зборами учасників товариства. Проте, як зазначив позивач, обмеження повноважень ОСОБА_3 не були зареєстровані, а тому наведений факт не призводить до встановлення обмежень повноважень директора третьої особи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що на момент подачі скарги до Міністерства юстиції України директором третьої особи був не ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 , який перебував на вказаній посаді з 24.04.2018. Отже, на думку відповідача, незаконні дії ОСОБА_3 не ґрунтуються на рішеннях загальних зборах учасників товариства. Більш того, до заяв про припинення оренди заявниками не було додано установчих документів, що визначають обсяг цивільної правоздатності та дієздатності третьої особи, а також обсяг повноважень представника останньої - ОСОБА_3, зокрема, не додано статуту третьої особи.

Крім того, відповідач вважає, що третьою особою не було порушено 60-денного терміну для подачі скарги, оскільки їй стало відомо про оскаржувані рішення про державну реєстрацію речових прав з моменту отримання інформаційних довідок, датованих 23.05.2018 та 29.05.2018, а скаргу до Міністерства юстиції України було подано 26.06.2018, тобто в межах 60-денного строку.

Також Відповідач вказав, що посадовими особами Міністерства юстиції України було здійснено спробу встановити номер телефона позивача для здійснення телефонограми, проте, відповідно до тверджень відповідача, останній не зміг повідомити позивача про дату та місце розгляду скарги телефонограмою, передбаченою п. 10 Порядку № 1128.

Відповідач звернув увагу суду на те, що відповідно до п. 35.5 Інструкції з діловодства Міністерства юстиції України особи, відповідальні за діловодство у структурних підрозділах, зобов`язані перевіряти наявність документів та повноту додатків, а тому, перед відправленням поштової кореспонденції її вміст має перевірятися працівником відповідного департаменту.

Згідно з викладеним відповідач не вбачає порушень зі сторони Міністерства юстиції України.

Згідно з матеріалами справи, третя особа подала письмові пояснення щодо позову, в яких просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що неприбуття осіб, яких було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Також третя особа зазначила, що про оскаржувані рішення їй стало відомо після виготовлення Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2018 та 29.05.2018, тобто скаргу було подано в межах 60-денного строку.

Крім того, третя особа вказала, що 21.03.2014 загальними зборами учасників третьої особи було прийняте окреме рішення, оформлене протоколом № 2, яким обмежено повноваження директора ОСОБА_3, зокрема, укладання правочинів та розпорядження майном товариства на суму, що перевищує 100 000,00 грн, було можливе за погодженням ОСОБА_7. Водночас, третя особа заявила, що статут, затверджений протоколом загальних зборів, виготовлений у 2 примірниках, а тому твердження позивача стосовно того, що ОСОБА_3 фізично не міг подати державним реєстраторам статут, оскільки він виготовляється в одному екземплярі, не відповідає дійсності.

У своїх поясненнях до позову, позивач стверджує, що лист Державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 5042/06.3-11 від 30.11.2018 є неналежним доказом, оскільки він не є ані нормативно-правовим актом, ані розпорядчим актом, ані актом індивідуальної дії, а відтак, копія відповідного листа мала бути посвідчена в розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України. Як наслідок, на переконання позивача, такий лист не повинен братися до уваги судом при розгляді даної справи.

Таким чином, відповідно до викладеного позивач вважає, що наказ № 2296/5 від 06.07.2018 прийнятий відповідачем з грубим порушенням законодавства, оскільки його не було своєчасно повідомлено про розгляд скарги, надіслано лист з копією скарги без додатків, що є порушенням п.п. 10, 11 Порядку № 1128 «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації», а також скаржником не дотримано форми скарги та порушено строк подання скарги, копії документів не засвідчені відповідно до чинного законодавства, внаслідок чого позивач був позбавлений права на захист шляхом надання пояснень під час розгляду спірної скарги Комісією. На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 2296/5 від 06.07.2018, прийнятий відповідачем та відновити становище, яке існувало до прийняття відповідачем спірного наказу.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Правове регулювання спірних відносин визначено на рівні вимог Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128.

Преамбулою Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Дія названого Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (стаття 1 цього Закону).

Пунктом 1 частини 1 статті 2 цього Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних (частина перша статті 12 Закону).

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах і в порядку, визначених цим Законом (пункти 1, 4 частини 1 статті 3 Закону).

Так згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Частиною 9 статті 34 Закону встановлено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, відповідно до вимог частини 9 статті 34 Закону прийнято Порядок, пунктом 2 якого передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Отже, до повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наказом Міністерства юстиції України від 06.07.2018 року № 2296/5 задоволено скаргу ТОВ «Теофіпілка» від 21.06.2018 року, скасовано перелічені вище рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті третіми особами 1, 2, 3.

Підставою для прийняття вказаного наказу став висновок Комісії з питань розгляду скарг в сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги ТОВ «Теофіпілка» від 21.06.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.06.2018 року за № 20145/-33-18 (копія скарги від 21.06.2018 року, висновку від 05.07.2018 року та наказу від 06.07.2018 року наявні в матеріалах справи).

Відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» процедура розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами, визначена у Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Пунктом 5 Порядку № 1128, перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1)чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належним суб`єкт розгляду);

2) чи дотримано вимоги Закону щодо строків подання скарги, вимог щодо оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги суб`єкта розгляду скарги.

Згідно з п. 8 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Як вбачається з доданих документів до скарги третьою особою, зокрема інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2018 та 29.05.2018, третій особі стало відомо про порушення її прав саме 23.05.2018 та 29.05.2018, а скаргу подано 23.06.2018, тобто в межах визначеного строку Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак суд дійшов висновку, що дане твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки у Господарському суді Тернопільської області перебувала справа № 921/324/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теофіпілка" до господарства "Урожай-Тео" про cтягнення суми збитків в розмірі 1 989 622, 67 грн, під час розгляду якої третя особа вказала, що дізналася про факт державної реєстрації в квітні, а не з Інформаційних довідок від 23.05.2018 та 29.05.2018, відтак, суд вважає, що доводи відповідача та третьої особи є суперечливими та недоведеними, водночас, суду не було надано доказів того, що скарга була подана в межах 60-денного строку.

Щодо твердження позивача про неповідомлення заінтересованих осіб про час та місце розгляду скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір (ч.2 п.1 ст. 37). Рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 8-11 Порядку, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню (п. 8).

Під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду (п.9).

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги) (п.10).

Скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії (п. 11).

Постановою Верховного Суду України від 18.10.2019 у справі №826/19764/16 встановлено, що аналіз законодавства дає підстави для висновку, що Мін`юст повинен обрати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги та дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрана Мін`юстом форма повідомлення зацікавленої особи про скаргу і порядок її розгляду з погляду стороннього зовнішнього спостерігача має свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи зацікавленої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Мін`юсту свою позицію щодо доводів скарги. Використане у нормативному приписі пункту 9 Порядку №1128 слово "обов`язково" для вираження волі на те, що під час розгляду скарги по суті Мін`юст має запросити скаржника та/або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів вказує на істотність, безальтернативність та необхідність вчинення дій, спрямованих на прикликання скаржника та суб`єкта оскарження (тобто особи, чиї дії оскаржуються) для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.

Відповідач зазначив, що ним було здійснено спробу проінформувати позивача телефонограмою про дату та місце розгляду скарги, однак, як стверджував позивач, та не спростував відповідач, жодної інформації стосовно дати розгляду спірної скарги Комісією позивачу доставлено не було. Також судом встановлено, що контактного номеру позивача в матеріалах скарги не було, водночас, суд зазначає, що відповідач позбавлений можливості встановлювати контактну інформацію стосовно заінтересованої особи самостійно, що є виходом за межі своїх повноважень та не може братися судом, як доказ того, що відповідач дотримався вимог п. 10 Порядку № 1128.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не повідомив запрошених до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги телефонограмою, відповідно до п. 10 Порядку № 1128.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1128 Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше, ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги.

Судом встановлено, що відповідач направив лист № 20145-33-18/19К від 26.06.2018, яким повідомив про надходження скарги від Третьої особи та те, що повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги буде опубліковане на відповідному веб-сайті 02.07.2018, що підтверджується відомістю простої письмової кореспонденції з відбитком календарного штемпеля та фіскальним чеком. Позивач, у свою чергу, отримав вказаний лист вже після прийняття оскаржуваного наказу, а саме 09.07.2018, при тому що засідання Комісії з розгляду скарги відбулося 05.07.2019. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не мав можливості з`явитися на засідання та скористатися правом на захист, надавши свої пояснення, а відтак, відповідач належним чином не повідомив запрошених до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги шляхом направлення кореспонденції.

У судовому засіданні встановлено, що 03.07.2018 на офіційному сайті відповідача було розміщено оголошення про розгляд скарги в якому зазначено наступне: «….03.07.2018 року о 14:30 відбудеться засідання Комісії з питань розгляду скарги у сфері державної реєстрації, на якому буде розглядатися, серед іншого, скарга представника товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» Уварової Ю.В. від 21.06.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.06.2018 року за №20145/33-18».

Як уже було зазначено раніше, відповідно до п. 10 Порядку № 1128 Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги.

Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд, оцінивши подані матеріали дійшов висновку, що відповідач розмістив оголошення на офіційному сайті з порушенням нормативно встановлених строків. Тобто, останнім днем строку, коли могло бути здійснено відповідне повідомлення, є 02.07.2018, у зв`язку з цим оголошення на сайті суд не може вважати належним повідомленням заінтересованих осіб, оскільки між днем оголошення та днем розгляду спірної скарги є лише один день, що суперечить п. 10 Порядку № 1128.

У судовому засіданні 07.11.2019, в порядку, передбаченому ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, було проведено огляд доказів за їх місцезнаходженням на веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою: https://usr.minjust.gov.ua/ з метою встановлення та фіксування його змісту, а саме наявності або відсутності розміщення повідомлення про розгляд скарги третьої особи ОСОБА_5 від 21.06.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.06.2018 за № 20145-33-18.

На підставі викладеного, внаслідок огляду доказів, судом у судовому засіданні встановлено, що у рубриці «Послуги», на яку робив зноску відповідач, посилання на розділ «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» та посилання на оголошення щодо проведення засідань комісії відсутні. Проте, як встановлено судом, оголошення наступного змісту: « 4. Розгляд по суті скарги представника товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» Уварової Ю.В. від 21.06.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.06.2018 за № 20145-33-18. Тип об`єкта нерухомого майна: земельні ділянки. Адреса: Тернопільська обл., Козівський р-н, Гленківська та Олесинська с/р» наявне за адресою: https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-05-lipnya-2018-roku

Таким чином, судом встановлено, що повідомлення відповідача на офіційному веб-сайті наявне, однак розміщене в іншому розділі сайту, ніж той, про який зазначав відповідач, а тому, оскільки жодних вказівок та посилань стосовно того, де саме є розділ з відповідним оголошенням, сайт не містив, суд дійшов висновку, що відповідач позбавив можливості позивача бути обізнаним про дату та місце проведення засідання комісією.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2013 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Таким чином, рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.01.2019 у справі № 921/324/18 має преюдиціальне значення, а встановлені ними факти повторного доведення не потребують.

Отже, «….рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.01.2019 у справі № 921/324/18 встановлено, що зібрані у справі докази свідчать про те, що в березні-квітні 2018 року директором ТОВ «Теофіпілка» ОСОБА_3 , як директором Товариства, обраним на посаду учасниками Товариства (що підтверджено випискою з протоколу № 1 Зборів засновників ТОВ «Теофіпілка» від 19.06.2001 та Наказом № 1 від 19.06.2001), було прийнято рішення про розірвання 59 договорів оренди землі загальною площею 114,93 га на території Олексинської сільської ради Козівського району.

Державними реєстраторами прав на нерухоме майно комунального підприємства Лазарівської сільської ради з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, бізнесу та громадських формувань Тернопільської області третьою особою-1, третьою особою-2, третьою особою-3 здійснено державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «Теофіпілка», про що 13.04.2018 внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У квітні 2018 року між 59 власниками земельних ділянок та господарством «Урожай-ТЕО», в особі його директора, було укладено нові договори оренди цих земельних ділянок, державну реєстрацію яких також було проведено у визначеному законом порядку.

Волевиявлення фізичних осіб - власників спірних земельних ділянок на розірвання договорів оренди землі з ТОВ «Теофіпілка» та укладення нових з ФГ «Урожай-ТЕО», підтверджується заявами свідків (всього 54 шт.), засвідченими посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій.

Наведене свідчить, що позивач, внаслідок укладення договорів оренди землі з їх власниками, набув право орендного користування 59 земельними ділянками, що в своїй сукупності складають земельний масив загальною площею 114,93 га на території Олексинської сільської ради, в порядку та у спосіб, передбаченими Цивільним кодексом України та умовами цих договорів….»

Таким чином, суд дійшов висновку, що договори оренди, укладені між позивачем та орендодавцями, вчинені в порядку та у спосіб, що передбачені Цивільним кодексом України та умовами цих договорів, що підтверджується наведеним вище рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.01.2019 у справі №921/324/18.

Третя особа вказала, що 21.03.2014 загальними зборами учасників третьої особи було прийняте окреме рішення, оформлене протоколом № 2, яким обмежено повноваження директора ОСОБА_3, зокрема, на укладання правочинів та розпорядження майном товариства на суму, що перевищує 100 000,00 грн.

Позивач зауважив, що обмеження повноважень, ОСОБА_3 не були зареєстровані, а доказів реєстрації відповідного протоколу суду не надано, крім того, у договорах не зазначена ціна договорів.

Крім того, суд зазначає, що сторонами не було надано доказів того, що вартість майна становить більше, ніж передбачено статутом третьої особи, а відтак у суду відсутні докази того, чи дійсно директор третьої особи ОСОБА_3 вийшов за межі своїх повноважень, і як наслідок, твердження відповідача стосовно того, що дії ОСОБА_3 неправомірні та незаконні є недоведеними та безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законодавство не містить вказівки впродовж якого строку чи до настання якої події Мін`юст має повідомити про розгляд скарги. Попри це, Міністерство юстиції України повинно застосовувати ці строки таким чином, щоб було очевидно, що останнє вдавалось до розумних і необхідних заходів для розгляду скарги, а також забезпечення прав учасників реєстраційних відносин. Тому, повідомлення суб`єктів оскарження в надмірно стислі строки не можна визнати розумним і прийнятним, щоб вважати суб`єкта оскарження або зацікавлену особу поінформованою про надходження скарги і здатною взяти участь у її розгляді.

Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги. Ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії у порядку визначеному пунктом 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 826/9791/17, від 26.04.2019 у справі № 821/669/17, від 19.12.2017 у справі № 826/2537/17.

Суду не було надано доказів належного повідомлення позивача. Припущення скаржників щодо обізнаності позивача про розгляд скарги не підтверджено жодними доказами та не було встановлено судом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що під час розгляду оспорюваної скарги Комісією були порушені принципи змагальності, безсторонності та рівності перед законом, а також не враховано право особи на участь у процесі прийняття рішення. У зв`язку з цим позивача було позбавлено можливості довести до відома Комісії свої доводи та міркування, подати докази, а також обґрунтувати відповідність реєстраційних дій вимогам законодавства. З огляду на передбачені законом вимоги, встановивши, що скаржника, суб`єкта, дії якого оскаржуються або інших заінтересованих осіб не повідомлено про час та місце розгляду скарги або йому не надіслано скарги, комісія не має законних підстав розглядати скаргу по суті.

Судом встановлено, що позивач не брав участі у розгляді скарги та не надавав жодних пояснень. Отже, не дотримано вимог закону про належне повідомлення про час та місце розгляду.

Позбавлення заінтересованої особи, яка є власником майна, можливості взяти участь у розгляді скарги, яка стосується його безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушені вимоги пунктів 10 та 11 Порядку №1128, оскільки позивач, який є заінтересованою особою, не був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд скарги. Вказані обставини позбавили позивача права на прийняття участі у її розгляді, надання пояснень (заперечень) та доказів на їх обґрунтування з метою повного та об`єктивного розгляду скарги і прийняття за його наслідками законного і обґрунтованого рішення. Зазначені процедурні порушення розгляду скарги обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018. У задоволенні вимоги про відновлення становища, яке існувало до прийняття Міністерством юстиції України Наказу «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018 суд дійшов висновку про необхідність відмовити.

Щодо вимоги позивача про відновлення становища, яке існувало до прийняття Міністерством юстиції України оскаржуваного наказу «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018 суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суд зазначає, що відновлення становища, яке існувало до порушення, як спосіб захисту цивільного права та інтересу, застосовується у тому разі, якщо покладення обов`язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб`єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у листі від 01.04.2014 «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України».

Дійшовши висновку про обгрунтованість та задовольняючи вимоги позивача щодо визнаня протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018, а також поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд таким чином в повній мірі забечив поновлення порушених прав позивача.

Суд зазначає, що при прийнятті рішення у даній справі ним були враховані положення ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, а також положення ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень» № 2296/5 від 06.07.2018;

3. Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

3.1. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40614554, 40617912, 40616450, 40615269, 40617214, 40616055, 40612606, 40614209, 40613280, 40618189, 40618553, 40616864, 40617646, 40618023, 40616655, 40615457, 40617422, 40616217, 40612808, 40613501, 40618325, 40618760, 40617003, 40617757; від 20.04.2018 №№ 40735095, 40741435, 40731617, 40743164, 40732385, 40740707, 40737210, 40739506, 40739506, 40733016, 40738016, 40733426, 40739862, 40738408, 40741858, 40740273, 40735377, 40738778, 40734130, 40739112, 40742199, 40741052, 40742491, 40742858, 40737210, 40737210, 40743511, 40734474, 40733752, 40734780, 40737629, 40736893, 40735230, 40741625, 40732115, 40743382, 40732691, 40740852, 40737448, 40739650, 40733205, 40738186, 40733565, 40740060, 40738591, 40742007, 40740443, 40735493, 40738931, 40734287, 40739313, 40742342, 40741251, 40742674, 40743006, 40737448, 40743621, 40734616, 40733892, 40734919, 40737761, 40737046; від 26.04.2016 №№40843622, 40841871, 40843790, 40842066;

3.2 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40616196, 40611935, 40617485, 40619360, 40611114, 40616637, 40617110, 40615468, 40613516, 40617485, 40616637, 40617110, 40618307, 406178944, 40613025, 40612383, 40617997, 40618623, 40614079, 40616358, 40612103, 40617619, 40619473, 40611291, 40616837, 40617250, 40615672, 40613706, 40617619, 40616837, 40617250, 40618397, 40619077, 40613216, 40612558, 40618110, 40618755, 40614322, від 19.04.2018 №№ 40721010, 40716775, 40720068, 40721516, 40722112, 40718662, 40719635, 40718260, 40721961, 40721788, 40721349,40720750, 40722246, 40721129, 40716991, 40720193, 40721693, 40722170, 40719220, 40719761, 40718432, 40722029, 40721892, 40721403, 40720830, 40722282, від 20.04.2018 №№ 40738285, 40739281, 40736310, 40734132, 40734735, 40737758, 40733276, 40739753, 40738797, 40736568, 40734325, 40734993, 40737924, 40733452

3.3. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2018 №№ 40610977, 40613693, 40618688, 40612263, 40617217, 40617570, 40616304, 40614152, 40617870, 40615972, 40611739, 40613050, 40615572, 40611119, 40613885, 40618813, 40612373, 40617338, 40617687, 40616481, 40614345, 40617950, 40616104, 40611959, 40613299, 40615740.

4. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь Фермерського господарства "УРОЖАЙ-ТЕО" (47652, Тернопільська обл., Козівський район, село Теофіпілка, ідентифікаційний код 21148327) судовий збір у розмірі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп).

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2019.

Суддя О.Г. Удалова