ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Справа№ 920/3/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін

від позивача: Глущенко В.В. довіреність № 1-855 від 29.05.19

від відповідача: Танчик О.М. довіреність № 18-49/147 від 14.08.19

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

на рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 (повний текст складено 20.05.2019)

у справі №920/3/19 (суддя Коваленко О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", м. Суми

про стягнення 5 777 149 грн. 50 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", відповідач) про стягнення заборгованості за Договором № від 08.07.2016 (далі - Договір) в сумі 5777149, 50 грн., з яких: 4134267,00 грн. пені, 1642882,50 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у визначені договором строки не здійснив поставку всієї партії товару, у зв`язку з чим позивачем на вартість непоставленого товару нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеня та штраф.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 у справі №920/3/19 в задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджуються та не заперечуються самим відповідачем обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної поставки товару саме за первісно направленою заявкою позивача №830/28-04 від 07.02.2017, яка визнана судом належним доказом в розумінні умов укладеного між сторонами Договору. При цьому, суд першої інстанції спростував доводи позивача з приводу того, що під час підписання 17.07.2017 Додаткової угоди №1 до Договору та надсилання на адресу відповідача нової (повторної) заявки №2401ВИХ-17-706 від 12.10.2017 сторони домовилися про нові строки поставки, які мають обраховуватися з дати відправлення такої заявки, тобто з 13.10.2017. У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції встановив неправильне визначення позивачем періоду, за який підлягає нарахуванню пеня, що слугує підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 4134267,00 грн. Відносно позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 1 642 882, 50 грн., нарахованого відповідно до вимог п.8.1 Договору суд першої інстанції дійшов висновку, що факт порушення зобов`язань був відомий позивачу з 25.04.2017, отже звернувшись до суду з позовом за захистом порушеного права 27.12.2018 позивачем було пропущено встановлений ст.258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спеціальний строк для такого звернення в 1 рік. З клопотанням щодо поважності причин пропуску вказаного строку позивач не звертався. Враховуючи заяву відповідача про застосування позовної давності, подану в порядку ч.3 ст.267 ЦК України, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч.4 ст.267 ЦК України відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу у зв`язку зі спливом позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області у справі №920/3/19 від 08.05.2019 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт відправлення позивачем на адресу відповідача листа №830/28-04 від 07.02.2017 на умовах та у спосіб, передбачений договором. Умовами договору не визначено можливість використання електронного листування замість паперових носіїв, а в реквізитах сторін не вказані електронні адреси. Отже, за твердженням позивача, заявка №830/28-04 від 07.02.2017 не є належним та допустимим доказом початку відліку строку в 75 календарних днів, в межах яких здійснюється поставка товару за договором. Як зазначає позивач в апеляційній скарзі, суд першої інстанції при розгляді справи не звернув увагу на те, що в матеріалах справи наявні докази про відправлення позивачем на адресу відповідача заявки вих. №2401ВИХ-17-706 від 12.10.2017, отже саме з дати відправлення такої заявки має обраховуватись строк поставки, передбачений п.5.1. договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/3/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Тищенко А.І. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 у справі №920/3/19 та призначено справу до розгляду на 13.08.2019.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, справу №920/3/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Яковлєва М.Л. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 вищезазначеною колегією суддів апеляційного господарського суду прийнято до свого провадження апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 у справі №920/3/19, розгляд справи призначено на 10.10.2019.

У судовому засіданні 10.10.2019 колегією суддів апеляційного господарського суду оголошено перерву до 03.12.2019.

Явка представників сторін.

У судовому засіданні 03.12.2019 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Позиції учасників справи.

29.07.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що положеннями ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" заборонено змінювати строк виконання зобов`язань за договором, який на переконання відповідача має обраховуватись від дати першої заявки від 07.02.2017.

Позивачем не спростовано обставин, встановлених судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, що ОСОБА_1 є заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання позивача, поштова адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 закріплена за вказаною посадовою особою позивача і саме заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 відправлено на електронну адресу директора Представництва ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м.Києві ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 заявку №830/28-04 від 07.02.2017.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

08.07.2016 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз") і Публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" укладено договір № (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався поставити і передати у власність позивачу крани, вентилі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (Крани, вентилі та клапани (Крани кульові Ду500-Ду1000)) - "товар", найменування, кількість і ціна якого вказані у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1), а позивач зобов`язувався на умовах цього Договору прийняти товар та сплатити його вартість.

Згідно п. 3.1. Договору ціна Договору згідно специфікації складає 58100016,00 грн., в т.ч. ПДВ 9683336,00 грн.

Зі змісту п. 3.3. Договору вбачається, що ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Обсяг закупівлі товару може зменшуватися, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків позивача (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору сплата вартості поставленого товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача по факту поставки окремої партії товару не пізніше 90 робочих днів з дати поставки партії товару.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що товар за цим Договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками позивача протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки позивачем.

Перехід права власності на товар позивачу відбувається в момент передачі цього товару на склад позивача (п.5.4. Договору).

В пункті 13.1. Договору сторони передбачили, що всі зміни та доповнення до цього Договору здійснюються за згодою Сторін шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до п. 12.1. Договору цей Договір є чинним з моменту його укладання сторонами і діє протягом 2 років з дати укладання. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Згідно специфікації (Додаток 1 до Договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару:

1. Кран кульовий Ду500 Ру80 РП ПУ в кількості 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн. 368335,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 368335,00 грн.;

2. Кран кульовий Ду500 Ру80 ПГП ПУ в кількості 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 526667,50 грн., всього на загальну суму без ПДВ 2106670,00 грн.;

3. Кран кульовий Ду700 Ру80 ПГП НУ в кількості 5 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 1440835,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 7204175,00 грн.;

4. Кран кульовий Ду700 Ру80 ПГП ПУ в кількості 6 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 1825000,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 10950000,00 грн.;

5. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП НУ в кількості 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 2062500,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 6187500,00 грн.;

6. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ в кількості 9 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 2400000,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 21600000,00 грн.; всього на загальну суму 58100016,00 грн., в т.ч. ПДВ - 9683336,00 грн.

17.07.2017 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, в п. 1 якої сторони домовились зменшити загальну ціну Договору на 1 235 250,00 грн., в т.ч. ПДВ - 205875,00 грн.

Згідно п. 2 Додаткової угоди №1 до Договору викладено п. 3.1. Договору в новій редакції: "Ціна Договору згідно специфікації складає 56864766,00 грн., в т.ч. ПДВ - 9477461,00 грн.".

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №1 Додаток №1 до Договору "Специфікація" викладено в новій редакції, що додається та є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, в якій визначаються одиниці виміру, кількість і ціна товару.

Інші умови Договору, що не порушено цією Додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони здійснюють по них свої зобов`язання (п. 4 Додаткової угоди №1).

Згідно Специфікації (Додаток 1 до Додаткової угоди №1 до Договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару:

1. Кран кульовий Ду500 Ру80 РП ПУ в кількості 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 368335,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 368335,00., поставка з 08.07.2016 по 02.06.2017;

2. Кран кульовий Ду500 Ру80 ПГП ПУ в кількості 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 526667,50 грн., всього на загальну суму без ПДВ 2106670,00 грн., поставка з 08.07.2016 по 02.06.2017;

3. Кран кульовий Ду700 Ру80 ПГП НУ в кількості 5 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 1440835,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 7204175,00 грн., поставка з 08.07.2016 по 02.06.2017;

4. Кран кульовий Ду700 Ру80 ПГП ПУ в кількості 6 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 1825000,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 10950000 грн., поставка з 08.07.2016 по 02.06.2017;

5. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП НУ в кількості 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 1959375,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 5878125,00 грн., поставка з 05.06.2017 по 08.07.2018;

6. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ в кількості 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 2400000,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 7200000,00 грн., поставка з 12.07.2016 по 02.06.2017;

7. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ в кількості 6 шт., ціна за одиницю без ПДВ, 2280000,00 грн., всього на загальну суму без ПДВ 13680000,00 грн., поставка з 05.06.2017 по 08.07.2018;

Всього товару на загальну суму 56864766,00 грн., в т.ч. ПДВ - 9477461,00 грн.

Звертаючись з позовними вимогами до суду позивач мотивує свої вимоги тим, що 13.10.2017 Філією УМГ "Київтрансгаз" було направлено на адресу відповідача заявку вих.№2401ВИХ-17-706 від 12.10.2017 на поставку партії товару, а саме: крану кульового Ду1000 Ру80 ПГП НУ - 3 шт.; крану кульового Ду1000 Ру80 ПГП ПУ - 6 шт. на загальну суму 23469750,00 грн.

Згідно позиції позивача на виконання умов п.5.1. Договору вказаний у заявці вих.№2401 ВИХ-17-706 від 12.10.2017 товар (крани кульові) відповідач був зобов`язаний поставити у строк до 27.12.2017 (включно), проте, у встановлений Договором строк (27.12.2017) крани кульові (в кількості 9 штук) за вищевказаною заявкою відповідачем поставлено не було.

Позивач наголошує на тому, що з 13.10.2017 (дати направлення заявки вих.№2401 ВИХ-17-706 від 12.10.2017) по 08.07.2018 (дата закінчення строку дії Договору) відповідачем в строк, визначений Договором, товар був поставлений частково: 1 кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ на суму 2736000,00 грн. (згідно видаткової накладної №44 від 24.05.2017), при цьому товар - 3 крани кульові Ду1000 Ру80 ПГП НУ на суму 7053750,00грн. та 5 кранів кульових Ду1000 Ру80 ПГП ПУ на суму 16416000,00грн., станом на 08.07.2018 (дата закінчення строку дії Договору) залишився недопоставленим, що є порушенням умов п.5.1 Договору.

Позивач звертався до відповідача з Претензією №1 від 22.05.2018 №2401ВИХ-18-1167 та з Претензією №2 від 07.09.2018 №2401ВИХ-18-2583 про виконання зобов`язання за Договором в повному обсязі та сплату пені і штрафу, проте вказані претензії були залишені відповідачем без відповіді.

Станом на 08.07.2018 відповідачем товар, передбачений Договором, поставлено частково - всього на загальну суму 36 131 016,00 грн. згідно видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи: №39 від 22.07.2016, №40 від 23.07.2016, №41 від 23.07.2016, №42 від 23.07.2016, №43 від 28.07.2016, №55 від 06.09.2016, №56 від 06.09.2016, №86 від 21.10.2016, №87 від 21.10.2016, №88 від 21.10.2016, №91 від 26.10.2016, №94 від 26.10.2016, №101 від 02.11.2016, №121 від 07.12.2016, №44 від 24.05.2017.

При цьому, позивачем сплачено вартість поставленого товару в строки та в обсягах, встановлених Договором, що підтверджується копіями платіжних доручень №20720 від 29.07.2016, №20721 від 29.07.2016, №22061 від 05.08.2016, №22063 від 05.08.2016, №22453 від 10.08.2016, №25895 від 16.09.2016, №25896 від 16.09.2016, №31825 від 09.11.2016, №31827 від 09.11.2016, №31826 від 09.11.2016, №32313 від 15.11.2016, №32428 від 16.11.2016, №32591 від 17.11.2016, №32678 від 18.11.2016, №33072 від 23.11.2016, №35515 від 22.12.2016, №18617 від 26.06.2018, які містяться в матеріалах справи.

Отже відповідачем, в порушення умов договору та норм чинного законодавства України, зобов`язання, в обсязі та у строк, встановлені Договором, належним чином не виконано.

Беручи до уваги порушення з боку відповідача зобов`язань щодо своєчасної поставки товару, позивачем на виконання п.8.1. Договору нараховано штрафні санкції: пеню в розмірі 4 134 267, 00 грн. за період з 28.12.2017 по 25.06.2018 та штраф в розмірі 1 642 882,50 грн., які останній просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строк виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки спірного товару має розраховуватися від дати направлення позивачем первісної заявки № 830/28-04 від 07.02.2017, оскільки під час укладення Додаткової угоди №1 від 17.07.2017 до Договору сторони змінили лише загальну ціну Договору шляхом зміни вартості товару, який на дату укладення цієї Додаткової угоди не був поставлений відповідачем, не вносячи змін до п.5.1 Договору щодо строків поставки товару, не скасовуючи заявки №830/28-04 від 07.02.2017 та не передбачаючи прав позивача повторно направляти заявку на зміну змісту попередньо направленої заявки у відповідності до вимог п.5.2. Договору. Неправильне визначення позивачем початку перебігу строку поставки відповідачем товару призвело до невірного визначення періоду, за який підлягає нарахуванню пеня за прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором. Крім того, суд першої інстанції, визнавши обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п.8.1 Договору, відмовив позивачу у стягнення такого штрафу у зв`язку із спливом позовної давності, про застосування якої відповідачем подана заява у порядку ст.267 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції зважаючи на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) також встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч. 1 ст. 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту умов Договору, а саме пункту 5.1., товар за цим договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками позивача протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки позивачем.

Згідно п. 5.2. Договору товар, зазначений в специфікації, поставляється відповідачем в місця призначення по території України відокремленим підрозділам позивача згідно заявок позивача, в яких вказуються відвантажувальні реквізити, поштова адреса місця поставки та кількість товару.

В свою чергу, відповідач надав суду належні докази надсилання 08 лютого 2017 року (час 09 год. 34 хв.) на електронну поштову скриньку Директора Представництва Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 поштового клієнту mail.ukr.net листа від ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) з вказівкою на тему листа: "Заявки 7 лютого на ДУ700- 1400.pdf", який містив додаток: електронний документ під назвою "Заявки 7 лютого на ДУ700-1400.pdf", що підтверджується скріншотом /а.с. 169/.

За твердженнями позивача в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що лист №830/28-04 від 07.02.2017 був відправлений позивачем на адресу відповідача на умовах та у спосіб, передбачений Договором; умовами Договору не визначено можливість використання електронного листування замість паперових носіїв, а в реквізитах сторін не вказані електронні адреси; заявка №830/28-04 від 07.02.2017 не є належним та допустимим доказом початку відліку строку 75 календарних днів, в межах яких здійснюється поставка.

Проте колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з вищевказаними твердженнями позивача з огляду на таке.

У відповідності до інформації, що міститься в базі даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг" Українського інституту інтелектуальної власності, сторінка пошуку в якій розміщена на сайті Українського інституту інтелектуальної власності (http://base.uipv.org/searchBUL/), та п. 3.1. правил Домену.UA, доменне ім`я другого рівня "utg.ua" належить Акціонерному товариству "Укртрансгаз" на підставі свідоцтва № 39507 від 15.04.2004, дію якого подовжено до 15.07.2022 (№ заявки ). Таким чином, електронний документ під назвою "Заявка на відгрузку 10 лютого.pdf" направлено з поштової скриньки AT "Укртрансгаз", що зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, факт отримання вказаного електронного документа саме від позивача доводить і той факт, що на Заявці № 830/28-04 від 07.02.2017 розміщено реквізит № 28 за ДСТУ 4163-2003 "Прізвище виконавця і номер його телефону", а саме: "ОСОБА_1 НОМЕР_1".

В матеріалах справи міститься заява свідка - Директора Представництва Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві ОСОБА_2 , підпис якого посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аверіною Є.А., 25.03.2019 та зареєстровано в реєстрі за №6505 (т.1, а.с.180). В зазначеній заяві гр. ОСОБА_2 підтверджує факт отримання заявки №830/28-04 від 07.02.2017 електронною поштою від заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання Філії "УМГ "Київтрансгаз" АТ "Укртрансгаз" ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1), яка вважалась належною та достатньою підставою для організації виготовлення та відвантаження кранів кульових по Договору.

Також, в матеріалах справи містяться належні докази здійснення відповідачем поставки товару на виконання умов Договору, а саме: видаткові накладні №39 від 22.07.2016, №40 від 23.07.2016, №41 від 23.07.2016, №42 від 23.07.2016, №43 від 28.07.2016, №55 від 06.09.2016, №56 від 06.09.2016, №86 від 21.10.2016, №87 від 21.10.2016, №88 від 21.10.2016, №91 від 26.10.2016, №94 від 26.10.2016, №101 від 02.11.2016, №121 від 07.12.2016, №44 від 24.05.2018, а також докази оплати поставленого відповідачем товару з боку позивача - копії платіжних доручень: №20720 від 29.07.2016, №20721 від 29.07.2016, №22061 від 05.08.2016, №22063 від 05.08.2016, №22453 від 10.08.2016, №25895 від 16.09.2016, №25896 від 16.09.2016, №31825 від 09.11.2016, №31827 від 09.11.2016, №31826 від 09.11.2016, №32313 від 15.11.2016, №32428 від 16.11.2016, №32591 від 17.11.2016, №32678 від 18.11.2016, №33072 від 23.11.2016, №35515 від 22.12.2016, №18617 від 26.06.2018, а факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем, тобто письмовими матеріалами справи підтверджується факт виконання умов заявки №830/28-04 від 07.02.2017 обома сторонами.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявка №830/28-04 від 07.02.2017 на поставку товару за Договором є належним доказом у справі, оскільки в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження факти оформлення, підписання уповноваженою особою, реєстрації та передачі позивачем заявки №830/28-04 від 07.02.2017 виконавцю на виконання, в той час як позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 не є заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання позивача та, що поштова адреса (ІНФОРМАЦІЯ_1) не закріплена за заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 .

При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що під час надсилання нової заявки №2401ВИХ-17-706 від 12.10.2017 на адресу відповідача сторони домовились про нові строки поставки, які мають обраховуватися саме з дати відправлення такої заявки, тобто з 12.10.2017, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Зі змісту ч.3 зазначеної статті вбачається, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи те, що під час укладення Додаткової угоди № 1 від 17.07.2017 до Договору сторони лише змінили загальну ціну договору шляхом зміни вартості товару, який станом на дату укладення Додаткової угоди № 1 до Договору не був поставлений відповідачем, та не зазначили про скасування заявки №830/28-04 від 07.02.2017 або ж про право позивача повторно направити заявку та зміну змісту заявки, який передбачений п. 5.2. Договору, не вносячи при цьому змін до п. 5.1. Договору щодо строків поставки товару, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару має розраховуватися від дати направлення заявки №830/28-04 від 07.02.2017 та сплинув 25.04.2017.

Відповідачем не заперечується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної поставки товару (товар на суму 20 733 750 грн. 00 коп. недопоставлено). Крім того, під час підписання Додаткової угоди №1 до Договору в преамбулі сторони зазначили, що зміни вносяться "враховуючи коливання ціни на Крани, вентилі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (Крани, вентилі та клапани (Крани кульові Ду500-1000)) (далі - Товар) на ринку України, сторони, керуючись пунктами 3.3, 13.1, 13.2 договору № від 08.07.2016 (далі - Договір), статтею 651 Цивільного кодексу України, статтею 188 Господарського кодексу України, пунктом 5 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VІІІ від 25.12.2015, (п.5 ч.5 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель"), прийшли до згоди зменшити ціну Договору (без зміни кількості (обсягу) та якості товару) шляхом зменшення ціни за одиниці недопоставленого Товару, передбаченого Договором".

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено в оскаржуваному рішенні про те, що відповідач повинен був виконати зобов`язання з поставки товару з 08.02.2017 (дата відправки заявки №830/28-04 від 07.02.2017), та по дату закінчення такого строку - 25.04.2017 (75 календарних днів з дати відправлення заявки).

Згідно ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, з урахуванням вимог ч.6 ст. 232 ГК України позивач мав право на нарахування пені за період з 25.04.2017 по 25.10.2017.

В той же час, з розрахунку позовних вимог вбачається, що пеня в загальному розмірі 4 134 267,00 грн. нарахована за період з 28.12.2017 по 25.06.2018, виходячи з періоду, протягом якого мав бути поставлений товар, на думку позивача, 14.10.2017 - 27.12.2017.

Враховуючи те, що період нарахування пені визначено позивачем неправильно, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 134 267,00 грн. пені не підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 1642882,50 грн. штрафу, нарахованого відповідно до вимог п. 8.1. Договору, який становить 7% вартості недопоставленого відповідачем товару, зазначаючи про те, що відповідач не поставив позивачу товар у період з 14.10.2017 по 27.12.2017.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної поставки товару підтверджується матеріалами справи, початок перебігу строку прострочення виконання такого зобов`язання - з 25.04.2017.

Відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції заявлено клопотання про застосування до вимог позивача про стягнення штрафу наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту ч.1 ст. 258 ЦК України вбачається, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п.1 ч.2 цієї ж статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст.267 ЦК України).

Ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач зазначає про те, що відповідач визнав свою заборгованість, підписавши Додаткову угоду №1 від 17.07.2017 до Договору, що призвело до переривання перебігу позовної давності, а порушення права позивача відбулося саме з 28.12.2017, а отже позивач звернувся з позовом в межах строків позовної давності.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку про те, що визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення права позивача з 25.04.2017, а стосовно застосування штрафу, передбаченого п.81. Договору, з 25.05.2017, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що звернувшись з позовом за захистом порушеного права 27.12.2018, позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності в 1 рік, встановлений ст. 258 ЦК України, отже у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1642882,50грн. штрафу необхідно відмовити.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 920/4/19 від 09.10.2019.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про відсутність правових підстав для задоволення позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" про стягнення з відповідача 5 777 149, 50 грн. заборгованості. При цьому, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, а також докази, які були достатніми для прийняття законного рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно відмовив у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" у даній справі.

Отже, рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 у справі №920/3/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстави для його скасування відсутні.

Судові витрати.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 у справі №920/3/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 у справі №920/3/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №920/3/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 06.12.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

М.Л. Яковлєв