ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019м. ДніпроСправа № 904/5021/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Сатурн", Дніпропетровська область, с. Котовка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 280 767,62 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Селянське (фермерське) господарство "Сатурн" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" про стягнення 280 767,62 грн., з яких: 255 654,00 грн. - основний борг, 21 432,91 грн. - пеня, 1 891,14 грн. - 3% річних, 1 789,57 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 713 від 01.02.2019 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 01.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.11.2019 позивач подав до суду клопотання про залучення доказів понесення судових витрат.

В ухвалі від 01.11.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача отримав вищевказану ухвалу 19.11.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив відповідач до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 між Селянським (фермерським) господарством "Сатурн" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 713 (далі - договір).

Продавець зобов`язується передати у власність покупця - соняшник 2018 (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором (п. 1.1. договору).

Продавець гарантує, що товар, що є предметом договору, є власністю продавця, нікому не відчужений, не знаходиться у заставі, в тому числі податковій, не є предметом судових спорів, не перебуває під забороною (арештом), треті особи не мають прав на товар (п. 1.2. договору).

Товар повинен відповідати наступним вимогам (базові показники): натура: - не менше 380,00 грам; вологість: - не більше 8,00 %; сміттєва домішка: - не більше 3,00 %; інші показники якості товару згідно ДСТУ 7011:2009 Національний стандарт України, соняшник (п. 2.1. договору).

Якість товару, що поставляється, не повинна перевищувати наступні обмежувальні показники: вологість - не більше 10,00 %; сміттєва домішка - не більше 6,00 %; олійна домішка - не більше 20,00 %; кислотне число - не більше 4,00 мг КОН; зараженість шкідниками - не допускається. Якщо якість товару, що поставляється, перевищує обмежувальні показники, продавець повинен замінити товар за свій рахунок на якісний (п. 2.2. договору).

Загальна кількість товару: 120,000кг + 10 % (п. 3.1. договору).

Базова ціна за товару складає: 8 750,00 грн. за 1 т, ПДВ - 1 750 грн. за 1 тн.. Всього з ПДВ - 10 500 грн. за 1 т, за умови відповідності якісним показникам, зазначеним в розділі 2 договору (п. 3.2. договору).

Загальна сума договору складає: 1 260 000,00 грн. + 10 %, у тому числі ПДВ -210 000,00 +10 % грн. (п. 3.4. договору).

У разі, якщо податкову накладну на поставку товару або його оплату не було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) до закінчення строку, встановленого для реєстрації податкової накладної в ЄРПН у діючій на момент поставки (оплати) редакції Податкового кодексу України (стаття 201), то без підписання додаткової угоди про зміну ціни на товар - базова ціна товару (за 1 тону без ПДВ) зменшується і дорівнює 5/6 частин від базової ціни товару (за 1 тону без ПДВ), яку було погоджено в п.3.2. контракту. ПДВ нараховується на нову (зменшену) базову ціну товару (п. 3.5. договору).

Продавець зобов`язаний забезпечити навантаження товару в наданий покупцем автотранспорт на Дніпропетровська область, Магдалинівський р-н, с. Котовка (Дніпропетровська область, Магдалинівський р-н, с. Котовка) (базис поставки FСА згідно Інкотермс 2010 року за винятком особливостей, передбачених в цьому договорі) у термін до 22.02.2019 включно. Пункт призначення - Товариство з обмеженою відповідальністю «Солома» (вул. Нова, 50а, м. Верхівцеве, Верхньодніпровського р-ну, Дніпропетровської обл.). Про готовність товару до навантаження продавець зобов`язаний письмово повідомити покупця. При навантаженні товару продавець зобов`язаний забезпечити норму навантаження товару в 120 тонн на добу (за винятком дня неділі та державних свят). У випадку не передачі продавцем товару в зазначений термін, покупець має право вимагати зменшення базової ціни або відмовитися від приймання й оплати товару (п. 4.1. договору).

Покупець надає свій автотранспорт під завантаження товаром і за свій рахунок (п. 4.2. договору).

Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем після здійснення в пункті призначення перевірки відповідності якості і кількості переданого товару вимогам даного договору і підписання видаткової накладної представниками сторін. Результати визначення кількості (ваги) та якості товару представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Солома» (вул. Нова, 50а, м. Верхівцеве, Верхньодніпровського р-ну, Дніпропетровської обл.) є остаточними (п. 4.3. договору).

Розрахунки за товар, який передається за даним договором провадиться покупцем у національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати 80% загальної вартості товару, вказаної в п. 3.4. цього договору, протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту одержання покупцем підписаного продавцем цього договору та рахунку-фактури від продавця, оплата остаточної загальної вартості товару здійснюється з моменту відвантаження оплаченої раніше партії товару (п. 5.1. договору).

Покупець має право здійснити попередню оплату товару в розмірі вартості товару без урахування ПДВ (п. 5.1.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору у разі передачі товару, якісні показники якого вище (гірше), зазначених в п.2.1. договору, ціна товару визначається сторонами за формулою:

Зв = Фв-(Фв х Ув)-(Фв х Усд)-(Фв х 0,02Усд)

де Зв - залікова вага товару, т, Фв - фізична вага товару, т, Ув - убуток зерна за рахунок зниження вологості, т, Усд - убуток зерна за рахунок зниження сміттєвої домішки, ти, 0,02Усд - частка корисного зерна, що міститься у відходах 3 категорії:

а) Убуток зерна за рахунок зниження вологості (Ув) визначається за формулою:

Ув=100х(В0-Вб)/(100-Вб)

де Вф - вологість фактична, %, Вб - вологість базова, %;

б) Убуток зерна за рахунок зниження сміттєвої домішки визначається за формулою:

Усд = (Сдф-Сдб)х(100-Ув)/(100-Сдб)

де Сдф - сміттєва домішка фактична, %, Сдб - сміттєва домішка базова, %, Ув - % убутку за рахунок зниження вологості.

Залікова вага розраховується тільки у частині показників якості, які перевищують базові.

Остаточна ціна визначається за формулою:

Ц= (ЗвхЦб)/Фв- Св/Фв

де Ц - ціна товару, Зв - залікова вага, Цб - ціна товару, вказана в п. 3.2. договору або визначена відповідно до п. 3.5. договору, грн., Фв - фізична вага товару, т, Св - сума витрат на приймання, сушку, очищення та доведення зернової (олійної) домішки. Зміна ціни може бути оформлена шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору.

У разі, коли якісні показники товару нижчі (краще) за показники, зазначені в пункті 2.1. договору, п. 5.2. договору не застосовується (п. 5.3. договору).

Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому договору у розмірі заподіяних збитків (п. 6.1. договору).

Крім збитків, у разі прострочення оплати товару покупець виплачує продавцю пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від вартості товару (суми заборгованості) за кожен день прострочення (п. 6.2. договору).

В разі повного або часткового невиконання обов`язків по поставці товару, під яким розуміється також і прострочка поставки товару більше ніж на 10 днів, продавець виплачує покупцю штраф в розмірі 30% від загальної суми договору (п. 6.3. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 30.04.2019, договір припиняється достроково в момент належного виконання його сторонами (п. 8.1. договору).

04.02.2019 сторонами підписано додаткову угоду до договору (а.с. 18), в якій вирішено:

п. 5.1. договору викласти в новій редакції:

« 5.1. Розрахунки за товар, який передається за даним договором, провадиться покупцем у національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати 80% загальної вартості товару, що є предметом цього договору, протягом 3-х банківських днів з моменту одержання покупцем підписаного продавцем цього договору/додаткової угоди до нього та рахунку фактури від продавця, оплата остаточної загальної вартості товару здійснюється у строк до 31.07.2019.»;

п. 8.1. викласти в наступній редакції:

« 8.1. Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 30.12.2019. Договір припиняється достроково в момент належного виконання його сторонами, а у разі односторонньої відмови від договору покупцем - в момент отримання продавцем письмового повідомлення покупцем про відмову від договору.».

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар у розмірі 121,74 т на загальну суму 1 278 270,00 грн. з ПДВ, на підтвердження чого надав підписану сторонами та скріплену їх печатками видаткову накладну № 1 від 04.02.2019 (а.с. 20) та товарно-транспортні накладні:

- № 1 від 04.02.2019 про поставку відповідачу товару у кількості 42,58 т (а.с. 22);

- № 2 від 04.02.2019 про поставку відповідачу товару у кількості 33,68 т (а.с. 23);

- № 3 від 04.02.2019 про поставку відповідачу товару у кількості 45,48 т (а.с. 24).

Зазначені видаткова накладна та товарно-транспортні накладні підписані сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Відповідно до п. 5.1. договору (в редакції додаткової угоди від 04.02.2019) розрахунки за товар, який передається за даним договором, провадиться покупцем у національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати 80% загальної вартості товару, що є предметом цього договору, протягом 3-х банківських днів з моменту одержання покупцем підписаного продавцем цього договору/додаткової угоди до нього та рахунку фактури від продавця, оплата остаточної загальної вартості товару здійснюється у строк до 31.07.2019.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар сплатив лише частково грошові кошти у розмірі 1 022 616,00 грн., на підтвердження чого надав виписку по рахунку (а.с. 25), з якої вбачається, що:

- 01.02.2019 відповідач перерахував позивачу грошові кошти у розмірі 840 000,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за соняшник 2018р зг. дог № 713 від 01.02.2019»;

- 06.02.2019 відповідач перерахував позивачу грошові кошти у розмірі 182 616,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за соняшник 2018р зг. дог № 713 від 01.02.2019».

Позивач надав до суду акт звірки взаєморозрахунків за період лютий 2019 року між сторонами за договором № 713 від 01.02.2019 (а.с. 19), відповідно до якого станом на 28.02.2019 заборгованість відповідача перед позивачем становить 255 654,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 вих. № 01/10-2гс від 01.10.2019 (а.с. 26-27), в якій просив сплатити заборгованість.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 255 654,00 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 255 654,00 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 21 432,91 грн. за період з 01.08.2019 по 29.10.2019.

Відповідно до п. 6.2. договору крім збитків, у разі прострочення оплати товару покупець виплачує продавцю пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від вартості товару (суми заборгованості) за кожен день прострочення.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Договором передбачено стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний неправильно. Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 20 984,64 грн.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 01.08.2019 по 29.10.2019 у розмірі 1 891,14 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 789,57 грн. за період з серпня 2019 року по вересень 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок 3% річних позивачем виконано правильно.

Щодо нарахованого розміру інфляційних втрат.

Позивачем при розрахунку не враховано приписів абз. 3 п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №1 4 від 17.12.2013, відповідно до яких розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 1 017,25 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 279 547,03 грн., з яких: 255 654,00 грн. - основний борг, 20 984,64 грн. - пеня, 1 891,14 грн. - 3% річних, 1 017,25 грн. - інфляційні втрати.

Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 01.10.2019,укладений між позивачем та адвокатом Салтисюком Ю.В., акт приймання передачі наданих послуг від 18.11.2019, квитанцію до прибуткового касового ордера № 38 від 18.11.2019 про сплату адвокату Салтисюку Ю.В. 10 000,00 грн.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 43,00 грн. (0,43 %), на відповідача - 9 957,00 грн. (99,57 %).

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 4 211,53 грн. згідно з квитанцією № 0.0..1 від 30.10.2019, замість 4 211,51 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 0,02 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 0,02 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 18,11 грн. (0,43 %), на відповідача - 4 193,40 грн. (99,57 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 1-А, офіс 702, ідентифікаційний код 36161054) на користь Селянського (фермерського) господарства "Сатурн" (51112, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Котовка, вул. Центральна, буд. 39, ідентифікаційний код 25021345) 279 547,03 грн., з яких: 255 654,00 грн. - основний борг, 20 984,64 грн. - пеня, 1 891,14 грн. - 3% річних, 1 017,25 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 193,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 957,00 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва