Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" грудня 2019 р. Справа № 906/1216/19.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" про забезпечення позову від 23.12.19 у справі №906/1216/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (с.Горбулів Черняхівського району Житомирської області)

до: Фізичної особи-підприємця Супруна Олександра Володимировича (м.Коростишів Коростишівського району Житомирської області)

про стягнення 143000,00грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Супруна Олександра Володимировича 143000,00грн безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою суду від 22.11.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.12.19.

23.12.19 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої позивач просить накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , розміщених на рахунках в банківських установах в межах суми стягнення 143000,00грн; накласти арешт на легковий автомобіль RENAULT SANDERO, рік випуску 2012, зареєстрований 06.11.12, об`єм двигуна 1390, який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

За змістом частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом пунктів 3, 4 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення позову з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконання судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, в силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову є пов`язаність відповідних дій та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами з метою захисту яких такий позов подано.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на рахунки та автомобіль, що належить Фізичної особи-підприємця Супруна Олександра Володимировича в межах суми позовних вимог 143000,00грн.

На думку позивача зазначений спосіб забезпечення позову свідчить про пов`язаність заходу забезпечення позову, який просить вжити позивач із предметом спору у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що ОСОБА_1 було вчинено ряд протиправних дій в період його діяльності на посаді директора ТОВ "Горбулівське", деякі з них містять ознаки кримінального правопорушення та за фактами яких проводяться досудові розслідування в кримінальних провадженнях з попередньою кваліфікацією за ч.5 ст.191 КК України (привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні в особливо великих розмірах) провадження №0000550 від 03.10.19, за ч.3 ст.190 ККУ (шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки) провадження №0000140 від 30.07.19 та ряд інших.

Вважає, що відсутність заходів забезпечення позову щодо арешту банківських рахунків відповідача та його автомобіля значно утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

До заяви про забезпечення позову позивачем додано копію електронної декларації ОСОБА_1 за 2018 рік з сайту НАЗК, інформація з Головного сервісного центру МВС щодо автомобіля.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Слід зазначити, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, заявник не зазначає, в чому полягає запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за фактичних обставин даної справи.

Окрім того, наявність у власності відповідача автомобіля та коштів на рахунках, навпаки свідчить про реальну можливість виконання рішення суду, а не про утруднення його виконання.

Заявником не додано доказів наявності реальних намірів відповідача щодо виведення грошових коштів з рахунків або реалізації легкового автомобіля RENAULT SANDERO, а тільки викладено доводи та міркування позивача щодо утруднення або неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Копія електронної декларації ОСОБА_1 за 2018 рік та інформація з Головного сервісного центру МВС щодо легкового автомобіля RENAULT SANDERO не є тим належним та допустимим доказом, що підтверджує факт неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

З врахуванням предмета позову у даній справі, суд зазначає, що наявність відкритих кримінальних проваджень щодо ОСОБА_1 , за фактами яких проводяться досудові розслідування, не свідчить про те, що вказані обставини можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи те, що позивачем не доведено, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини можуть ускладнити виконання рішення у даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення у даній справі, та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може істотно ускладнено чи унеможливлено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю" Горбулівське" про забезпечення позову від 23.12.19 у справі №906/1216/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід)