ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.12.2019 м. Ужгород Справа № 907/664/19

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом Берегівського міськрайонного центру зайнятості, м. Берегово

до Закарпатської митниці ДФС України, м. Ужгород

про стягнення 6715,56 грн. виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному

представники:

позивача - Гладинець О. І. представник за довіреністю

відповідача не з`явився

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача як правонаступника Чопської митниці Міндоходів та Чопської митниці Держмитслужби про відшкодування незаконно виплаченої допомоги по безробіттю - виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг Козма (раніше Млавець) ОСОБА_1 як безробітному на суму 6715,56 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до позовної заяви документами.

Відповідач - Закарпатської митниці ДФС України (правонаступник Чопської митниця Міндоходів та Чопської митниці Держмитслужби) - у ході судового розгляду проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позов. Так, вважає , що позивачем не надано належним чином завірених копій документів, які б дійсно підтверджували виплату гр. ОСОБА_2 соціальної допомоги по безробіттю (копії платіжних доручень, банківських виписок тощо) та стверджує, що ОСОБА_2 був звільнений та поновлений на роботу іншою юридичною особою - Чопською митницею ДМСУ.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

02.04.2012р. згідно наказу № 670-к Державної митної служби України «Про припинення перебування на державній службі» було припинено перебування на державній службі в митних органах України старшого інспектора сектору митного оформлення № 3 митного поста «Лужанка» Млавця Е.Ю. (після зміни прізвища - Козма Є.Ю.)

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.07.2012р. у справі № 2а-0770/1200/12 поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 3 митного поста «Лужанка» Чопської митниці з 3 квітня 2012р.; зобов`язано Чопську митницю Державної митної служби України виплатити середньомісячну заробітну плату з 3 квітня 2012 року по 30 липня 2012 року за час вимушеного прогулу з розрахунку середньомісячної заробітної плати в сумі 3163,78 грн. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013р. ппостанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.07.2012р. у справі № 2а-0770/1200/12 залишено без змін.

На підставі зазначеного рішення суду ОСОБА_2 поновлено на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 3 митного поста «Лужанка» з 03.04.2014р. наказом Чопської митниці Державної митної служби України від 01.06.2013р. за № 918-к

ОСОБА_2 як безробітний перебував на обліку в центрі зайнятості до 10.11.2012р. та отримав матеріальне забезпечення на суму 6715,56 грн., що підтверджується відомостями виплат за видом забезпечення "допомога по безробіттю" та листом ПАТ КБ Приватбанк від 07.04.2014р. з додатком (помісячні дати фінансування коштів). Наведеним спростовуються заперечення відповідача проти позову з посиланням на відсутність доказів виплати ОСОБА_2 допомоги по безробіттю

10.11.2012р. ОСОБА_2 згідно даних персональної картки знятий з обліку безробітного.

Позивачу при зверненні до Чопської митниці Міндоходів стало відомо, що ОСОБА_2 не мав права на отримання статусу безробітного та отримання матеріального забезпечення у період з 11.07.2012 по 10.11.2012, так як згідно внесених записів до трудової книжки останнього поновлено на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення Чопської митниці Міндохоців з 03.04.2012 року, тобто у період перебування на обліку в Берегівському МРЦЗ Козма Є.Ю. перебував у трудових відносинах.

Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся за захистом свого порушеного права до господарського суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон), загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

У відповідності до ч.1 ст.1, ч.1 ст.7 Закону, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, одним із видів такого забезпечення за Законом, зокрема, є: допомога по безробіттю.

Статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви (ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону, п. 37 підп. 1 Порядку, Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної та виплату їй допомоги по безробіттю, зокрема, з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 34 та ч. 4 ст. 35 Закону, якими передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

У ч. 1 ст. 34 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Як встановлено у ч. 4 ст. 35 цього Закону, з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п. 37 Порядку центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно з п. 2 ст. 31 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Водночас, приписами ст. ст. 34, 35 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Із роботодавця утримуються незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Матеріалами справи підтверджено виплату допомога по безробіттю гр. ОСОБА_2 у сумі 6715,56 грн. Врахувавши те, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.07.2012р. у справі № 2а-0770/1200/12 наказ Державної митної служби України від 2 квітня 2012 року № 670 -к «По особовому складу митних органів» в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України Козма Є.Ю. старшого інспектора сектору митного оформлення № 3 митного поста «Лужанка2 Чопської митниці визнано протиправним та скасовано, при цьому цей наказ став підставою для втрати останнього заробітної плати, а в подальшому ця подія стала підставою для призначення та виплати йому допомоги по безробіттю, та беручи до уваги ст.ст. 34, 35 Закону, суд дійшов висновку про правомірність вимог останнього та стягнення з відповідача 6715 ,56 грн.

При цьому, суд приймає до уваги, що заперечення відповідача проти позову наведені в описовій частині даного рішення спростовані у ході судового розгляду.

Судові витрати позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242,247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю .

Стягнути з Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька,20, код ЄДРОПУ 22110723) на користь Берегівського міськрайонного центру зайнятості (90202, м. Берегово, вул. Мукачівська 32, ) заборгованість на суму 6715,56 (шість тисяч сімсот п`ятнадцять грн. 56 коп.) та у відшкодування судових витрат суму 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.)

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 28.12.19.

Суддя Ушак І.Г.