ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Справа № 915/1703/19

м. Миколаїв

За позовом: Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

(юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, представник позивача: Балашов Олексій Володимирович., 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ),

до відповідача-1: Фермерського господарства «Трибрата Олександра Миколайовича»,

(56134, Миколаївська обл., Баштанський р-н, с.Тарасівка. вул. Будівельників, 16, ),

до відповідача-2: ОСОБА_1 ,

( АДРЕСА_1

адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ),

Суддя Ткаченко О.В.

Секретар судового засідання Сулейманова С.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача-1: представник не з`явився;

від відповідача-2: представник не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: стягнення 196594,33 грн.,

08.07.2019р. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Фермерського господарства «Трибрата Олександра Миколайовича» та гр. ОСОБА_1 про стягнення 196594,33 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 22.01.2013р., посилаючись на порушення фермерським господарством зобов`язань за кредитним договором щодо погашення кредиту, внаслідок чого у банку виникло право захисту свого порушеного права шляхом солідарного стягнення зазначеної заборгованості з Фермерського господарства «Трибрата Олександра Миколайовича » та гр. ОСОБА_1 , який згідно з укладеного з АТ КБ «Приватбанк» договору поруки №POR647 від 20.01.2015р., поручився власними коштами та майном за виконання Фермерським господарством « Трибрата Олександна Миколайовича » договірних зобов`язань по кредитному договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Фермерське господарство «Трибрата Олександра Миколайовича » не належним чином виконувало умови кредитного договору у вигляді Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного повернення кредитних коштів, а також на укладений між позивачем та ОСОБА_1 договір поруки № POR647 від 20.01.2015р, згідно якого останній поручився власними коштами та майном за виконання Фермерським господарством «Трибрата Олександра Миколайовича » договірних зобов`язань за кредитним договором.

Ухвалою суду від 25.07.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.09.2019р.

Ухвалою суду від 19.09.2019р. було закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначений на 11.10.2019р.

Судове засідання 11.10.2019р. не відбулось та ухвалою суду від 25.10.2019р. учасників справи було повідомлено, що судове засідання з розгляду справи відбудеться 13.11.2019р.

Ухвалою суду від 13.11.2019р. судове засідання було відкладено на 17.12.2019р. у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відомостей щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Ухвала суду від 13.11.2019р., надіслана на адресу відповідачів повернулась без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «Адресат не проживає».

Ухвали суду надсилались на адреси відповідачів, зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Управлінням Державної міграційної служби у Миколаївській області.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

У відповідності до п.5) ч.6. ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

У судовому засіданні 17.12.2019р. судом підписано без проголошення вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

22.01.2013р. фермерське господарство «Трибрата Олексадра Миколайовича» підписало заявку про відкриття поточного рахунку. Згідно з цією заявкою відповідач-1 приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 22.01.2013р., умови якого відповідач-1 зобов`язався виконувати.

За правилами ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, 22.01.2013р. між фермерським господарством «Трибрата Олександра Миколайовича та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» був укладений кредитний договір б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із заяви на відкриття рахунку, заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.11.2014р. та Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до договору відповідачу-1 був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.18.1.16 Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт/банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком на через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Згідно з п. 3.18.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, а межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п.3.181.3 Умов).

Відповідно до п.3.18.1.8 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт -банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Пунктом 3.18.1.6 Умов передбачено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно до умов договору банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши з 16.10.2018р. відповідачу-1 кредитний ліміт в розмірі 200 000,0 грн., що підтверджується відповідною банківською довідкою (а.с.30).

Згідно з розділом Умов 3.18.4 яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1 Умов).

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п.3.18.4.1.2 Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.18.4.1.3 Умов).

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п.3.18.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості на кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.4 Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує банку до 1-го числа кожного місяця.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їх дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п.33.18.2.3.4 Умов - банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із його зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

У зв`язку із неповерненням відповідачем-1 кредитних коштів, отриманих від банку за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідач-1 станом на 11.06.2019р. має заборгованість у загальній сумі 215983,55 грн., яка складається з: 196594,33 грн. заборгованості за кредитом; 12260,79 грн. заборгованості на відсотками; 5146,64 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; 1981,79 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом.

Розгорнутий розрахунок заборгованості наявний в матеріалах справи (а.с.31-34).

Позивач, в силу норм ст. 14 ГПК України та ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути лише суму заборгованості з основного боргу в розмірі 196594,33 грн.

Зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки №POR647 від 20.01.2015р., укладеним банком з поручителем - ОСОБА_1 в забезпечення виконання позичальником - СФГ «Трибрата Олександра Миколайовича» своїх зобов`язань за кредитними договором (а.с.40-41).

Відповідно до умов вказаного договору гр. ОСОБА_4 поручається перед банком за виконання СФГ «Трибрата Олександра Миколайовича» зобов`язань за угодами приєднання до:

- розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (Угода1) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом у період згідно п. 3.2.1.4.1.1 Угоди1 - 0% річних; у період згідно з п.3.2.1.4.1.2 Угоди1 - 36% річних; у період згідно з п.3.2.1.4.1.3 Угоди1 - 56% річних б) комісійної винагороди згідно п.3.2.1.1.17 Угоди1 - 3% від суми перерахувань; в) винагороди за користування ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4 Угоди1 - 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць; г) кредиту в розмірі 50000,0;

- розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг (Угода2) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом за період згідно п. 3.2.2.2 Угоди21 - 36% річних; за період користування кредитом у разі прострочки згідно п. 3.2.2.2 Угоди2 - 56% річних; б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки у відповідності до порядку та строки, зазначені у Угоді2; в) кредиту в розмірі 50000,0 грн.

Умовами п. 1.2 договору поруки його учасники домовились, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою1 та Угодою2 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п.4.1. Договору поруки сторони взаємно домовились, що порука припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Угодою1 і/або Угодою2 цей договір припиняє свою дію.

Оскільки зобов`язання за кредитним договором б/н від 22.01.2013р. позичальником належним чином не виконуються, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідачів (позичальника та поручителя) заборгованості за договором у солідарному порядку.

На підставі ст.ст.11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У відповідності до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1055 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

У відповідності до ст.610, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Розрахунок позовних вимог судом перевірено, відповідачами не заперечено.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь - яких доказів того, що відповідачі належним чином і в повному обсязі виконали свої зобов`язання за Кредитним договором, відповідачі, у порушення приписів ст.ст.73,74 ГПК України, суду не надали, тобто не довели безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідачів.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути в солідарному порядку з Фермерського господарства «Трибрата Олександра Миколайовича» ((56134, Миколаївська обл., Баштанський р-н, с.Тарасівка. вул. Будівельників, 16, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) 196594,33 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 22.01.2013р. та 2948,91 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано судом « 24» грудня 2019 року.

Суддя О.В. Ткаченко