ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"20" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/3146/19

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом 1) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ялтинська 22» (08341, Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Ялтинська,22, код 42638713)

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача обслуговуючий кооператив «Заміський клуб» (08321, Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, вул. Погребняка, буд.1, код 39095718)

про звільнення майна з під арешту

ВСТАНОВИВ:

позивачі - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ялтинська 22» та ОСОБА_1 звернулись до господарського суду Київської області з позовом до відповідача - обслуговуючого кооперативу «Заміський клуб», в якому просять суд:

- скасувати арешт нерухомого майна, а саме: житловий будинок за АДРЕСА_3 за реєстраційним номером №28248039 накладений на підставі постанови приватного виконавця Ніколаєва С.В. про арешт майна боржника №57352337 від 03.10.2018, обтяження зареєстровано 05.10.2018 та реєстраційним номером №25798197 накладеним на підставі постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №55223079 від 24.01.2018, обтяження зареєстровано 19.04.2018;

- Скасувати арешт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, площею 0,18 га, кадастровий номер :03:005:0352, за реєстраційним номером №28248694 накладений на підставі постанови приватного виконавця Ніколаєва С.В. про арешт майна боржника №57352337 від 03.10.2018, обтяження зареєстровано 05.10.2018 та реєстраційним номером №25799136 накладений на підставі постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №55223079 від 24.01.2018, обтяження зареєстровано 19.04.2018.

Відповідно до частини 1 ст. 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Відтак, до суду надійшла позовна заява двох позивачів, які в судовому процесі щодо відповідача ОК «Заміський клуб» діють самостійно.

Щодо позову позивача 1 ОСББ «Ялтинська 22» суд зазначає таке

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що на розгляді в господарському суді Київської області перебуває справа №911/2727/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ялтинська 22» до обслуговуючого кооперативу «Заміський клуб» про звільнення майна з під арешту.

Від так, спір між позивачем 1 та відповідачем у даній справі аналогічний до того, що перебуває на розгляді господарського суду Київської області у межах справи №911/2727/19.

Враховуючи наведене, суд відмовляє позивачу 1 - Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ялтинська 22» у відкритті провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 175 ГПК України.

Додатково суд зазначає позивачу 1, що всупереч вимогам частини 2 ст. 80, частин 2 та 5 ст. 164 ГПК України до позову не подано:

жодних доказів існування будь-яких відносин між позивачем 1 та відповідачем, а відтак і доказів порушення будь-яких прав позивача 1 з боку відповідача;

жодних доказів існування оскаржуваного арешту нерухомого майна, підстав його накладення та нормативного обґрунтування підвідомчості вимоги про скасування такого арешту господарському суду Київської області;

доказів оплати позивачем 1 судового збору;

жодних доказів існування відносин представництва між ОСББ «Ялтинська 22» та адвокатами Удовиченком Д.Г. та Стецюк Р.А.

Щодо позивача 2 - ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб`єктним складом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Разом з тим, позивач 2 є фізичною особою, доказів того що вона зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності суду не подано, між позивачем 2 (пайовик/учасник) та відповідачем (кооператив) відсутні господарські відносини, а існують цивільно-правові відносини щодо будівництва житла (квартири АДРЕСА_3 ), засновані на Договорі №27/12/2016 про спільну участь у будівництві від 27.12.2016, в редакції тристоронньої угоди від 01.02.2017 про визнання та передачу прав вимоги.

За таких обставин, склад учасників спору не відповідає статті 20 ГПК України та по суб`єктному критерію зазначений спір не підвідомчий господарському суду.

Враховуючи наведене, суд відмовляє позивачу 2 - ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі №911/3146/19 за її позовною вимогою на підставі п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України.

Додатково суд звертає увагу позивачів на зміст частини 2 ст. 47 ГПК України, яка визначає випадки, коли у господарському процесі допускається процесуальна співучасть, а також на припис частини 4 ст. 173 ГПК України, відповідно до якого не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини 1 ст. 175, пунктом 3 частина 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі №911/3146/19 та повернути об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ялтинська 22», ОСОБА_1 позовну заяву з доданими до неї матеріалами (всього на 29 аркушах)

Ухвала в порядку частини 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до частини 5 ст. 175 та пункту 7 частини 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Конюх