ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 18/257

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін до суду не з`явились про дату, час та місце судового засідання всі учасники справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

від 15.07.2019

та на ухвалу Господарського суду Полтавської області

від 15.04.2019

у справі № 18/257

за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві

до Відкритого акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.07.2006 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "БК "Букрос".

2. 31.08.2006 ухвалою Господарського суду введено процедуру розпорядження майном ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

3. Ухвалою Господарського суду від 21.11.2017 введено процедуру санації публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос".

4. 14.03.2019 керуючий санацією Тищенко О.І., в межах справи №18/257 про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос", звернувся до господарського суду Полтавської області із заявою до Науково-технічного товариства з обмеженою відповідальністю "Букрос-Сервіс", м.Полтава; Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопостач11", м.Полтава; Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс", м.Полтава; Публічного акціонерного товариства "Веселка", Донецька область, м. Краматорськ, в якій просив суд:

- визнати за ПАТ "Бурова компанія "Букрос" право власності на адміністративну будівлю літер А-1-2 площею 2328,4 кв.м; профілакторій літер Б-1-2 площею 1314 кв.м; дефектоскопія літер В-1 площею 267 кв.м; трубний цех літер Г-1-3 площею 787,4 кв.м; цех РНТ літер Д-1 площею 743,6 кв.м; склад кисневих балонів літер Е-1 площею 15,4 кв.м; цех ПВО літер Ж-1 площею 229,6 кв.м; електроцех літер 3-1 площею 750,9 кв.м; ПРЦ літер И-1 площею 1136 кв.м; турбінний цех літер К-1 площею 941,9 кв.м; насосна літер Л-1 площею 47 кв.м; столярка літер М-1 площею 166,3 кв.м; будинок связистів літер Н-1 площею 182,2 кв.м; ангар літер О-I площею 127,5 кв.м; ангар літер П-1 площею 126 кв.м; ангар літер Р-1 площею 459,7 кв.м; навіс літер С площею 86,3 кв.м; котельня літер Т-2 площею 223,9 кв.м; навіс літер Щ площею 43,7 кв.м; центральний склад літер Ш-1-2 площею 788,1 кв.м; насосна літер Я-1 площею 5,1 кв.м; прохідна літер Ф-1 площею 17,3 кв.м; склад літер Ц-1 площею 726,2 кв.м; незакінчене будівництво літер Ю площею 54,6 кв.м; погріб літер 4-1 площею 52,2 кв.м; зварювальний цех літер Х-1, площею 607,9 кв.м; склад літер Ь-1 площею 2,4 кв.м; огорожа з/б, № 1; огорожа цегляна, № 4; ворота металеві, № 1-11; крани, № 12-22; з/д колія, № 26, 27, що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Половки, 88/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та які розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :13:002:0058 .

- витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопостач 11" адміністративну будівлю літер А-1-2 площею 2328,4 кв.м; профілакторій літер Б-1-2 площею 1314 кв.м; дефектоскопія літер В-1 площею 267 кв.м; трубний цех літер Г-1-3 площею 787,4 кв.м; цех РНТ літер Д-1 площею 743,6 кв.м; склад кисневих балонів літер Е-1 площею 15,4 кв.м; цех ПВО літер Ж-1 площею 229,6 кв.м; електроцех літер 3-1 площею 750,9 кв.м; ПРЦ літер И-1 площею 1136 кв.м; турбінний цех літер К-1 площею 941,9 кв.м; насосна літер Л-1 площею 47 кв.м; столярка літер М-1 площею 166,3 кв.м; будинок связистів літер Н-1 площею 182,2 кв.м; ангар літер О-I площею 127,5 кв.м; ангар літер П-1 площею 126 кв.м; ангар літер Р-1 площею 459,7 кв.м; навіс літер С площею 86,3 кв.м; котельня літер Т-2 площею 223,9 кв.м; навіс літер Щ площею 43,7 кв.м; центральний склад літер Ш-1-2 площею 788,1 кв.м; насосна літер Я-1 площею 5,1 кв.м; прохідна літер Ф-1 площею 17,3 кв.м; склад літер Ц-1 площею 726,2 кв.м; незакінчене будівництво літер Ю площею 54,6 кв.м; погріб літер 4-1 площею 52,2 кв.м; зварювальний цех літер Х-1, площею 607,9 кв.м; склад літер Ь-1 площею 2,4 кв.м; огорожа з/б, № 1; огорожа цегляна, № 4; ворота металеві, № 1-11; крани, № 12-22; з/д колія, № 26, 27, що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Половки, 88/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та які розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :13:002:0058 .

- визнати договір купівлі-продажу № 05/04/06 від 05.04.2006 року, укладений між ВАТ БК "Букрос" та НТ ТОВ "Букрос-сервіс", недійсним.

- скасувати запис (№ запису про право власності: 28198831) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права спільної часткової власності (розмір частки 9/100) Науково- технічного товариства з обмеженою відповідальністю "Букрос-сервіс" на будинок турбоцеху літера А-1, А-2; ганок літера а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), розташований за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вулиця Половки, будинок 88/1 .

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

5. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі №18/257 прийнято заяву керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Зупинено провадження з розгляду позовної заяви керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко Оксани Іванівни до відповідача 1: науково-технічного товариства з обмеженою відповідальністю "Букрос-Сервіс" (ідент. код 30979055), відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопостач11" (ідент. код 41955885), відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" (ідент. код 40435921), відповідача 4: Публічного акціонерного товариства "Веселка" (ідент. код 03056604) про визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння, до повернення матеріалів справи № 18/257 про банкрутство ПАТ "БК "Букрос" до господарського суду Полтавської області.

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі №18/257 скасувати в частині прийняття до розгляду заяви керуючого санацією в межах справи про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос" та відкриття провадження.

7. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі №18/257, відкрито провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 15.07.2019; об`єднано апеляційні скарги ТОВ "Сельхозкомплект" за вх.№1529 від 14.05.2019 та за вх.№1504 від 13.05.2019 для розгляду в одному апеляційному провадженні у зв`язку із їх ідентичністю за змістом та прохальної частини.

8. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 у даній справі апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі №18/257 закрито.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

9. 11.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 та на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі № 18/257, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" у справі № 18/257 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 22.10.2019.

11. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 30.10.2019 № 29.3-02/3548, у зв`язку з відпусткою судді Погребняка В.Я., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 18/257.

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" у справі № 18/257 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С.В., судді - Васьковського О.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 30.10.2019.

13. Ухвалою Верховного Суду від 31.10.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 та на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі № 18/257 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 15.11.2019 шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн за подання касаційної скарги на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 та на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі № 18/257.

14. 15.11.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" надійшло клопотання від 14.11.2019 про усунення недоліків касаційної скарги, до якого долучено оригінал документу (квитанції № 0.0..1 від 14.11.2019), що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн за подання касаційної скарги на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 та на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі № 18/257.

15. Ухвалою Верховного Суду від 20.11.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 18/257 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" строк на касаційне оскарження ухвали Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 у справі № 18/257; відкрито касаційне провадження у справі № 18/257 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019; призначено розгляд касаційної скарги на 03.12.2019 о 10 год. 40 хв.

16. 03.12.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Уповноваженої особи акціонерів ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Кулій В.М. від 02.12.2019 про відвід судді Білоуса В.В. від розгляду справи № 18/257.

17. В ухвалі від 03.12.2019 Верховний Суд (колегія суддів: Білоус В.В. - головуючий, Васьковський О.В., Жуков С.В.) дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Білоусу В.В. та зупинив провадження у справі № 18/257 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 до вирішення питання про відвід судді Білоуса В.В. у справі № 18/257 суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому статтею 39 та частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

18. За наслідками автоматизованого розподілу заяву Уповноваженої особи акціонерів ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Кулій В.М. від 02.12.2019 про відвід судді Білоуса В.В. від розгляду справи № 18/257, на підставі витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019, передано судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Банаську О.О.

19. Ухвалою Верховного Суду від 06.12.2019 (суддя - Банасько О.О.) у зв`язку з відсутністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Білоуса В.В., у задоволенні заяви Уповноваженої особи акціонерів ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Кулій В.М. від 02.12.2019 про відвід судді Білоуса В.В. від розгляду справи № 18/257 відмовлено.

20. Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2019 поновлено провадження у справі № 18/257 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019; призначено розгляд касаційної скарги на 17.12.2019 о 10 год. 45 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

21. Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" подано касаційну скаргу, в якій останнє просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції у даній справі та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

22. 29.11.2019 від скаржника до Верховного Суду надійшли доповнення до касаційної скарги.

23. Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 20.11.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 18/257 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду приймає до уваги лише ті доводи касаційної скарги, що стосуються вказаної ухвали суду апеляційної інстанції.

24. Касаційну скаргу, з урахуванням доповнень, мотивовано наступним.

24.1 Висновок суду апеляційної інстанції про необхідність закриття апеляційного провадження у даній справі є необґрунтованим та суперечить нормам чинного законодавства, правовим позиціям вищих судів.

24.2 Судом апеляційної інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин принцип концентрації спорів у межах справи про банкрутство.

24.3 У скаржника наявні сумніви щодо неупередженості судді під час винесення ухвали про відкриття провадження по даній справі 15.04.2019.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

25. Керуючим санацією Тищенко О.І. подано відзив на касаційну скаргу в якому остання просить в задоволені касаційної скарги відмовити, а ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 залишити без змін.

Розгляд клопотань Верховним Судом

26. 13.12.2019 від скаржника до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги.

27. Зазначене клопотання мотивоване тим, що на даний час через певні об`єктивні обставини та малий час з дати отримання інформації про дату судового засідання скаржник не має можливості забезпечити участь адвоката при розгляді касаційної скарги.

28. Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів Касаційного господарського суду прийшла до висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

28.1 Частиною 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

28.2 Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

28.3 Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

28.4 Ухвалою Верховного Суду від 20.11.2019 зокрема відкрито касаційне провадження у справі № 18/257 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019.

28.5 З наведеного вбачається, що скаржник мав достатньо часу для забезпечення представництва своїх інтересів в суді касаційної інстанції.

28.6 В даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

28.7 Окрім того, ухвалою Верховного Суду від 20.11.2019 доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

28.8 Тому, суд касаційної інстанції в даному випадку не визнає поважними підстави для відкладення розгляду касаційної скарги які викладені у відповідному клопотанні скаржника.

28.9 З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги на іншу дату.

Позиція Верховного Суду

29. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

31. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

32. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

33. Приписами пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

34. Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

35. Верховний Суд зазначає, що реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, виходячи із принципів статей 55, 129 Конституції України, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.

36. Порядок здійснення господарського судочинства в Україні регламентується відповідним спеціальним законом - Господарським процесуальним кодексом України, нормами якого, зокрема, визначено конкретні випадки можливості оскарження тих чи інших процесуальних документів суду.

37. Спір щодо визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння підлягає розгляду за процесуальними правилами позовного провадження, оскільки ані норми Господарського процесуального кодексу України, ані норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не встановлюють іншого. Тобто, у межах справи про банкрутство, яка характеризується особливостями провадження, що передбачені спеціальним законом, розглядаються спори позовного провадження за правилами позовного провадження, які врегульовані процесуальним законом.

38. Пунктом 17 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у апеляційному порядку підлягають оскарженню ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

39. Частиною другою статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинного на момент прийняття оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції (далі - Закон про банкрутство), встановлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

40. При цьому, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, частина друга статті 8 Закону про банкрутство не поширює свій зміст на суспільні відносини щодо питань, які розглядаються за правилами позовного провадження, оскільки такі правила вичерпно встановлені нормами Господарського процесуального кодексу України.

41. За результатом розгляду заяви керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" від 14.03.2019 судом першої інстанції 15.04.2019 постановлено ухвалу, якою в межах справи про банкрутство №18/257 вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

42. Водночас, стаття 255 Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи перелік ухвал позовного провадження, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, не відносить ухвалу суду першої інстанції про прийняття до розгляду заяви та відкриття провадження до кола ухвал, що підлягають такому оскарженню.

43. Частиною 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що окремо від рішення суду в апеляційному порядку оскаржуються ухвали суду першої інстанції лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

44. В даному випадку, ухвала Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019, якою господарським судом заяву керуючого санацією про визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння прийнято до розгляду в межах справи №18/257 про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос" є такою, що постановлена судом першої інстанції з метою вчинення дій по підготовці справи до розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що процесуальними нормами Господарського процесуального кодексу України її не віднесено до кола ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду за переліком, встановленим статтею 255 Господарського процесуального кодексу України, тобто підстави для оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції від 15.04.2019 відсутні.

45. Подібний підхід щодо можливості обмеження права на доступ до правосуддя заради легітимної мети визнається виправданим й Європейським Судом з прав людини (п. 37 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.02.2011), яким встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

46. Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України")

47. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі №18/257 окремо від рішення суду.

48. З огляду на викладене, доводи скаржника (пункт 24.1 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими.

49. Доводи скаржника (пункт 24.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що оскаржуваним судовим рішенням суду апеляційної інстанції було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та не було розглянуто апеляційну скаргу по суті.

50. Доводи скаржника (пункт 24.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що ухвала Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 у справі №18/257 не є предметом даного касаційного провадження, оскільки ухвалою Верховного Суду від 20.11.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 18/257 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" від 11.10.2019 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2019.

51. При цьому, частиною 3 статті 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

52. Тобто, процесуальними нормами скаржнику надано право в разі незгоди із прийнятим за результатом розгляду позовної заяви судовим рішенням, висловити свої доводи та заперечення в апеляційній скарзі.

53. З наведеного вбачається, що в даному випадку закриттям апеляційного провадження не порушено права скаржника на доступ до суду.

54. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

55. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

56. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

57. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

58. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

59. Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

60. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

61. Вказані вимоги судом апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваної ухвали були дотримані.

62. Оскільки підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 у справі № 18/257 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 у справі № 18/257 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

С. В. Жуков