РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.12.2019Справа № 910/14965/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Дарія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про стягнення 16 984,13 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Дарія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 16 984, 13 грн. - пені.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач порушив строки оплати товару за договором № 379/2018/КАМ/О від 24.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Дарія" залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 31.10.2019 позивач на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подав письмову заяву з додатками для залучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14965/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

До Господарського суду міста Києва 04.12.2019 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву(після спливу встановленого ухвалою про порушення провадження строку).

Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву, а суд позбавлений права поновити такий строк з власної ініціативи без відповідної заяви відповідача, де мають бути вказані поважні причини його пропуску, суд залишив його без розгляду на підставі статті 118, 119 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) відповідач 04.12.2019 подав клопотання про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 24.04.2018 укладено договір поставки № 379/2018/КАМ/О, згідно з умовами якого позивач зобов`язався здійснити поставку соєвої олії, а відповідач - прийняти та оплатити поставлений товар в обумовлені сторонами строки.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору 08.05.2018 поставив відповідачу соєву олію на суму 526 968, 00 грн.

В якості доказу цього твердження позивачем долучено до матеріалів справи підписану представниками сторін видаткову накладну № 55 від 08.05.2018 на суму 526 968, 00 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором поставки № 379/2018/КАМ/О від 24.04.2018 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Позивач стверджує, що відповідач здійснив виконання грошового зобов`язання за поставку соєвої олії з порушенням строків встановлених договором № 379/2018/КАМ/О, у зв`язку з чим заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 16 984, 13 грн., нарахованої за період з 29.05.2018 по 14.08.2018.

За змістом статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3.4 договору № 379/2018/КАМ/О від 24.04.2018, встановлено, що у момент поставки на кожну партію товару позивач зобов`язаний надати відповідачу оригінали сертифіката якості, товарно-транспортної накладної.

Відповідно до пункту 3.5 договору № 379/2018/КАМ/О від 24.04.2018 позивач, після отримання від відповідача реєстру надходження сировини, протягом одного робочого дня надає відповідачу оригінал рахунку-фактури та оригінал видаткової накладної.

У пункті 5.2 договору № 379/2018/КАМ/О від 24.04.2018 зазначено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються відповідачем у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Згідно пункту 5.3 договору № 379/2018/КАМ/О від 24.04.2018 для отримання оплати позивач повинен передати відповідачу всю кількість товару згідно рахунку-фактури та повний пакет документів, зазначених в пунктах 3.4, 3.5 цього договору, видаткова накладна повинна бути підписана сторонами.

Відповідно до пункту 5.4 договору № 379/2018/КАМ/О від 24.04.2018 відповідач, після виконання позивачем умов пункту 5.3 цього договору, сплачує 80 % вартості товару протягом 14 робочих днів, остаточний розрахунок в розмірі 20 % вартості товару здійснюється протягом 3 робочих днів, з моменту отримання відповідачем податкової накладної, зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 6.4 договору № 379/2018/КАМ/О передбачено, що відповідач за несвоєчасну оплату товару сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5 % від загальної вартості неоплаченого товару.

Оскільки позивач не надав суду доказів передачі відповідачу рахунку-фактури та доказів надіслання податкової накладної, зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до умов договору № 379/2018/КАМ/О, суд не може встановити момент виникнення грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем за поставлений товар.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення умов договору № 379/2018/КАМ/О, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач 04.12.2019 подав до суду клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення пені.

Відповідно до частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відтак, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено факт порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду, то в позові слід відмовити саме з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 231, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Дарія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 16 984, 13 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк