УХВАЛА

24 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 910/16686/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової Т.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі,

до Київської міської державної адміністрації,

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - Регіональне відділення) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 (повний текст складено 27.11.2019) і рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі № 910/16686/18, подана 16.12.2019 безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Розглянувши матеріали касаційної скарги суд вирішив залишити касаційну скаргу без руху, зважаючи на таке.

Згідно з частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

За змістом частин 1 і 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній скарзі Регіональне відділення не погоджується з висновками, судів попередніх інстанцій на підставі встановлених обставин справи зроблених з посиланням на пункт 30 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.1997 № 1069. Проте, зміст касаційної скарги не містить у чому саме полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій зазначеної норми, що мало наслідком прийняття оскаржуваних судових рішень.

З огляду на положення частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Таким чином Регіональному відділенню необхідно навести обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування судів попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення процесуального права.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, пунктом 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі № 910/16686/18 залишити без руху до 27.01.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Дроботова