ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/17383/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

позивач - Державний концерн "Укроборонпром",

представник - адвокат Скриннік І.А. (довіреність від 04.04.2019 №Д-952/2019)

відповідач-1 - Приватне підприємство "МІРСБАКС",

відповідач-2 - Державне підприємство "СЕТАМ",

відповідач-3 - Головне територіальне управління юстиції у Чернігівський області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

представник - Данілевський О.М. (довіреність від 08.01.2019 №2.1-28/36)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння"

розглянув касаційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 16.10.2019

у складі колегії суддів: Доманська М.Л. (головуючий), Верховець А.А., Сотніков С.В.

та рішення Господарського суду Чернігівської області

від 26.06.2019

у складі судді Сидоренка А.С.

у справі №910/17383/18

за позовом Державного концерну "Укроборонпром"

до Приватного підприємства "МІРСБАКС", Державного підприємства "СЕТАМ", Головного територіального управління юстиції у Чернігівський області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного підприємства "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння"

про визнання результатів електронних торгів недійсними

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 12.11.2019 поштовим відправленням Державний концерн "Укроборонпром" звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2019 у справі №910/17383/18 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотав про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/17383/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019.

3. Ухвалою від 22.11.2019 Верховний Суд поновив Державному концерну "Укроборонпром" строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2019 у справі №910/17383/18, відкрив касаційне провадження у справі №910/17383/18 за касаційною скаргою Державного концерну "Укроборонпром" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2019, призначив розгляд касаційної скарги Державного концерну "Укроборонпром" на 12.12.2019 о 10:15.

4. Від Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області та Державного підприємства "СЕТАМ" надійшли відзиви на касаційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром" (далі - скаржник, ДК "Укроборонпром").

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.11.2012 порушено провадження у справі №5028/4/18б/2012 за заявою керівника боржника Державного підприємства "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" про банкрутство з метою проведення керівником процедури санації на підставі статті 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство) та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

5.1. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2012 відкрито процедуру санації боржника, а ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2013 затверджено план санації боржника.

6. 22.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ДК "Укроборонпром" до Приватного підприємства "Мірсбакс" та Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання результатів електронних торгів, які відбулись 02.04.2018, недійсними.

7. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.02.2019 провадження у справі №5028/4/18б/2012 про банкрутство Державного підприємства "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" припинено.

8. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2019 позовну заяву ДК "Укроборонпром" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

8.1. Рішенням від 26.06.2019 Господарський суд Чернігівської області позов ДК "Укроборонпром" до Приватного підприємства "Мірсбакс" та Державного підприємства "СЕТАМ" та Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання результатів електронних торгів недійсними залишив без задоволення.

8.2. Місцевим судом під час розгляду справи встановлено таке:

- постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 №374, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1221, до складу ДК "Укроборонпром" включено, зокрема, Державне підприємство "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" (частка державної власності у статутному фонді якого становить 100%), а 06.04.2012 боржника передано із сфери управління Міністерства оборони України в управління ДК "Укроборонпром";

- у провадженні ВПВР ГТУЮ перебуває зведене виконавче провадження №32377267 про стягнення з боржника на користь його кредиторів 6 234 060 грн., з яких по виконавчих провадженнях про стягнення заборгованості зі сплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати на суму 1 002 304 грн.;

- 08.02.2018 головним державним виконавцем ВПВР ГТУЮ Данілевським О.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у зведеному виконавчому провадженні №32377267, відповідно до якої описано та арештовано, зокрема, таке майно: верстат точильно-шліфувальний 3Б33 №03010 та верстат полірувально-шліфувальний 3Б853 №03055;

- на виконання постанови державного виконавця від 13.02.2018, 12.03.2018 суб`єктом оціночної діяльності ФОП Дубиком О.О. надано Звіт про незалежну оцінку рухомого майна у кількості 44-х найменувань, що належить ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння". У даному звіті зазначено, що ринкова вартість верстата точильно-шліфувального 3Б33 №03010 - 4 032 грн.; верстата полірувально-шліфувального 3Б853 №03055 - 4 032 грн.;

- 21.03.2018 головним державним виконавцем ВПВР ГТУЮ надіслано сторонам зведеного виконавчого провадження АСВП №32377267 повідомлення про оцінку майна від 13.03.2018 №2303, проведену суб`єктом оціночної діяльності ФОП Дубиком О.О., яке отримано боржником 22.03.2018 о 22:00;

- 15.03.2018 начальник ВПВР ГТУЮ звернувся до Чернігівської філії ДП "СЕТАМ" із заявкою №2776 на проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, відповідно до якої Відділом згідно з розділом ІІ Порядку реалізації арештованого майна направлено документи для проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна по зведеному виконавчому провадженню №32377267;

- 21.03.2018 на офіційному веб-сайті ДП "СЕТАМ" розміщено оголошення про продаж верстатів точильно-шліфувального 3Б33 №03010 (лот №270838) зі стартовою ціною 4 032 грн. та полірувально-шліфувального 3Б853 №03055 (лот №270875) зі стартовою ціною 4 032 грн. Крім того, відповідно до протоколів проведення електронних торгів №324632 та №324636, 02.04.2018 закінчилися електронні торги з реалізації майна ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", на яких реалізовано зазначені лоти, а переможцем визначено ПП "Мірсбакс", про що 19.06.2018 складено акти про проведені електронні торги.

8.3. Місцевий суд встановив, що на запит Військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України Фондом державного майна України проведено рецензування Звіту про незалежну оцінку рухомого майна у кількості 44-х найменувань, що належить боржнику, за результатами якого встановлено, що даний звіт класифікується як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

8.4. Суд зазначив, що згідно із затвердженими судом змінами до плану санації, верстат точильно-шліфувальний 3Б33 №03010 та верстат полірувально-шліфувальний 3Б853 №03055 включені до Переліку рухомого майна, яке пропонується до відчуження в ході санації боржника на виконання плану санації. Крім того, місцевий суд дійшов висновку, що ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" зобов`язано погашати грошові вимоги кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати (як конкурсні, так і поточні) незалежно від факту порушення провадження у справі про банкрутство підприємства.

8.5. Судом першої інстанції встановлено, що в межах провадження у справі про банкрутство №5028/4/18б/2012 господарським судом неодноразово задовольнялися заяви керуючого санацією про зняття арешту з майна боржника, накладеного державним виконавцем під час примусового виконання виконавчих документів, за вимогами на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів. Також, суд неодноразово відмовляв у задоволенні заяв керуючого санацією та розпорядника майна боржника в частині вимог про скасування постанов державних виконавців та зобов`язання останніх вчинити дії. За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що сам по собі факт накладення арешту державним виконавцем на майно боржника під час примусового виконання виконавчих документів за вимогами, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, не може свідчити про незаконність його дій доки це не буде встановлено судовим рішенням за результатами розгляду скарги на постанову про накладення арешту і, зважаючи на відсутність судового рішення про визнання незаконними дій державного виконавця, суд відхилив доводи позивача про неможливість реалізації майна на електронних торгах.

8.6. Суд відхилив посилання позивача на те, що звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, у процедурі санації здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, оскільки Закон про банкрутство не передбачає вчинення судом такої процесуальної дії, як надання згоди на звернення стягнення на майно боржника щодо вимог, на які не поширюється дія мораторію.

8.7. Місцевий суд зазначив, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення електронних торгів, вони не стосуються правил проведення електронних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, тому не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними у зазначений спосіб. Також, суд вважав необґрунтованими доводи позивача про неможливість оскарження боржником у судовому порядку результатів визначення оцінки майна, адже таке право гарантується сторонам виконавчого провадження Законом України "Про виконавче провадження".

8.8. Перевіривши зміст оголошень про продаж майна, місцевий суд встановив, що в них наявна інформація щодо зберігача майна та його контактного телефону, фактичної адреси місцезнаходження майна, відомостей про майно, що виставляється на електронних торгах. Разом з тим, місцевий суд зазначив, що позивачем не було належним чином обґрунтовано вплив відсутності певної інформації в оголошеннях про продаж майна на бажання потенційних покупців взяти участь у торгах.

8.9. Місцевий суд відхилив посилання позивача на недотримання державним виконавцем вимог Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки статтею 2 цього Закону передбачено, що дія мораторію на застосування примусової реалізації майна державних підприємств не поширюється на застосування примусової реалізації майна для погашення заборгованості з виплати заробітної плати, а в даному випадку майно боржника було реалізовано саме з метою погашення заборгованості з виплати заробітної плати, сплачені покупцем кошти були перераховані державним виконавцем на рахунки фізичних осіб.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення

9. Постановою від 16.10.2019 Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ДК "Укроборонпром" залишив без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2019 залишив без змін.

9.1. Апеляційний суд, перевіривши обставини, встановлені місцевим судом та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, погодився з повнотою та правильністю оцінки обставин справи та не встановив істотних порушень норм матеріального та процесуального права місцевим судом, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення у даній справі.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (ДК "Укроборонпром", позивача у справі)

10. Скаржник, з посиланням на статтю 5 Закону про банкрутство та частину 6 статті 12 ГПК України, доводив, що саме в межах справи про банкрутство боржник має право звертатися до господарського суду із заявою про скасування арештів з майна та рахунків без подання окремих скарг на дії державного виконавця та заяв про визнання неправомірними дій державного виконавця. Водночас, Північним апеляційним господарським судом та Господарським судом Чернігівської області при прийнятті оскаржуваних судових рішень не застосовані положення частини 4 статті 17, частини 1 статті 5 Закону про банкрутство, які підлягали застосуванню до даних правовідносин, та частини 6 статті 12 ГПК України.

10.1. Скаржник аргументував, що судами не досліджені докази, надані позивачем, щодо невідповідності оцінки спірного майна вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 (відповідно до рецензії Фонду державного майна України встановлено, що копія Звіту класифікується як така, що не повного мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначений у рецензії недоліків. Водночас, зважаючи на те, що доопрацювання Звіту є неможливим через прийняті управлінські рішення, такий Звіт, за приписами пункту 4 розділу IV Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, затвердженого наказом Фонду від 13.11.2002 №1997 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2002 за №925/7213, вважається грубим порушенням нормативно-правових актів з оцінки майна), що виключає правові можливості використання цієї оцінки для проведення торгів. Такі обставини, на думку скаржника, вплинули на результат торгів та зміст самого правочину, оскільки майно було продане за ціною, сформованою всупереч вимогам, визначеним законом. За таких обставин, проведені електронні торги, які за своєю суттю є багатостороннім правочином, не відповідають вимогам статті 203 ЦК України, а відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України наявні підстави для визнання їх недійсними.

10.2. Скаржник зазначив, що власником спірного майна є держава Україна в особі Державного концерну "Укроборонпром", а майно, що реалізоване державною виконавчою службою, закріплено за боржником на праві господарського відання, тому Концерн у даному випадку виступає як уповноважений державою суб`єкт з управління державним майном і має правові підстави для звернення до суду за захистом порушеного права держави Україна (власника спірного майна).

10.3. Скаржник доводив, що орган державної виконавчої служби подав заяву на проведення торгів 15.03.2018, тобто за вісім днів до моменту ознайомлення боржника з результатами оцінки арештованого майна, що позбавило боржника можливості своєчасно оскаржити проведену оцінку. Фактичне надсилання такої заявки ДП "Сетам" відбулось 21.03.2018 (відповідні докази є в матеріалах справи). Однак, проведення виконавчих дій (аукціону) не відкладалося, як це передбачено статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження", що є суттєвим порушенням Порядку реалізації арештованого майна, на що суди попередніх інстанцій не звернули уваги та не надали зазначеному оцінки, у зв`язку з чим порушено вимоги статей 86, 236 ГПК України.

10.4. У порушення вимог пункту 2 розділу II зазначеного Порядку, в заявці органу ДВС від 15.03.2018 №2776 про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна відсутні фотоматеріали, заявка не містить відомостей про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, наявні дефекти та обмежену функціональність. За таких обставин, електронні торги проведено без дотримання вимог статті 32, частини 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", Порядку реалізації арештованого майна.

Судами не надано жодної оцінки такому доказу, як рецензія Фонду державного майна України на проведену оцінку, з якої вбачається, що Звіт про оцінку спірного майна має значні недоліки та не в повній мірі відповідає вимогами нормативно-правових актів з оцінки майна, що є порушенням вимог статей 86, 286 ГПК України.

Доводи інших учасників справи

11. У відзиві ДП "СЕТАМ" на касаційну скаргу ДК "Укроборонпром" зазначено, що з урахуванням положень статей 1, 18, 48, 52 Закону України "Про виконавче провадження", під час виконання рішень судів або інших органів (посадових осіб) про звернення стягнення на майно боржників чи стягнення заборгованості державний виконавець здійснює виконавче провадження відповідно до вимог спеціального закону, який не передбачає отримання виконавцем дозволу суду на арешт майна боржника в межах виконавчого провадження.

11.1. У відзиві зазначено, що ДП "СЕТАМ" розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Водночас, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. Крім того, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також, у відзиві зазначено, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення правил проведення електронних торгів, вплив таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав та інтересів позивача.

12. У відзиві ГТУЮ у Чернігівській області зазначено, що редакція Закону про банкрутство, яка діяла на час відкриття провадження про банкрутство ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", не містить норми, яка б зобов`язувала державного виконавця звертатись до суду для надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника. Під час виконання відділом зведеного виконавчого провадження АСВП 32377267 про стягнення коштів з боржника до Господарського суду Чернігівської області в межах справи про банкрутство державним виконавцем направлена заява щодо надання судом, в якому перебуває справа про банкрутство боржника, дозволу на реалізацію арештованого майна боржника, а ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 у справі №5028/4/186/2012 відмовлено в задоволенні зазначеної заяви державного виконавця.

12.1. Також, у відзиві ГТУЮ у Чернігівській області зазначено, що арештоване спірне майно у виробничому процесі підприємства не використовувалось, було включене до переліку майна для реалізації в межах плану санації. Водночас, опис та подальша реалізації спірного майна жодним чином не перешкодила виконанню плану санації, оскільки з часу внесення змін та доповнень до плану санації ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" заходи, передбачені цим планом, не вживались, реалізація майна в межах процедури санації не здійснювалась. Крім того, сторони виконавчого провадження (чи будь-яка інша особа) не скористались своїм правом, визначеним Законом України "Про виконавче провадження", на оскарження оцінки арештованого майна.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

13. Цивільний кодекс України

Частина 1 статті 203 - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частина 1 статті 215 - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина 3 статті 215 - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

14. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ від 04.11.2012, що застосовується до боржника)

Частина 6 статті 12 - дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Частина 1 статті 17 - господарський суд за клопотанням комітету кредиторів у строк, що не перевищує строку дії процедури розпорядження майном, установленого відповідно до цього Закону, має право винести ухвалу про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією.

Частина 4 статті 17 - з дня винесення ухвали про санацію:

- керівник боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією, крім випадку, передбаченого статтею 53 цього Закону;

- припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією. Органи управління боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про санацію та призначення керуючого санацією зобов`язані забезпечити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей;

- арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації, у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Частина 1 статті 20 - з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Керуючий санацією після проведення інвентаризації та оцінки майна боржника має право почати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Заходи до забезпечення вимог кредиторів стосовно частини майна боржника, яка підлягає продажу згідно з планом санації, скасовуються ухвалою господарського суду.

Частина 1 статті 46-2 - для цілей цього Закону підприємствами оборонно-промислового комплексу визнаються державні підприємства, включені до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Частина 2 статті 46-2 - при розгляді справи про банкрутство підприємств учасником провадження у справі про банкрутство підприємства оборонно-промислового комплексу додатково визнається Державний концерн "Укроборонпром".

15. Закон України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України №1404-VІІІ від 02.06.2016, чинній на час вчинення виконавчих дій і проведення спірного аукціону)

Пункт 4 частини 1 статті 34 - виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: ….порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Пункт 9 частини 1 статті 37 - виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: ….законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частина 5 статті 57 - виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Частина 1 статті 61 - реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Частина 2 статті 61 - порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

16. Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5

Розділ XIІ Вирішення спорів - спори, пов`язані з реалізацією майна, вирішуються в судовому порядку.

17. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

18. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень частини 4 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 04.11.2012), статті 32, частини 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", статей 86, 236 ГПК України та порушення вимог пунктів 2, 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

19. Частина 1 статті 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Водночас, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 №374, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1221, до складу ДК "Укроборонпром" включено, зокрема, ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" (частка державної власності у статутному фонді якого становить 100%), а 06.04.2012 його передано із сфери управління Міністерства оборони України в управління ДК "Укроборонпром".

За таких обставин, з урахуванням положень статті 46-2 Закону про банкрутство, ДК "Укроборонпром" є належним та повноважним учасником у справі про банкрутство ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", який наділений правом оскаржувати дії, вчинені щодо майна державного підприємства-боржника у даній справі.

20. За змістом статей 203, 215, частини 4 статті 656 ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених законодавством щодо проведення прилюдних торгів: складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів тощо; правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах (яка є продажем майна, тобто є забезпеченням переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів), полягає в тому, що у наведений спосіб здійснюється оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а визначена процедура реалізації майна на прилюдних торгах є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Відчуження майна з електронних торгів належить до договорів купівлі-продажу, а тому ця угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, зокрема, установлених частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

21. Суди встановили, що стосовно ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" порушено провадження справі №5028/4/18б/2012 про банкрутство, відкрито процедуру санації, ухвалою від 17.12.2013 затверджено план санації боржника. Оспорювані електронні торги з відчуження майна боржника були проведені державним виконавцем в межах виконавчого провадження 02.04.2018, тобто в період санації боржника у справі про його банкрутство. Також, судами встановлено, що спірне майно було включене до переліку майна у плані санації як таке, за рахунок реалізації якого керуючий санацією повинен задоволити вимоги кредиторів, до яких у плані санації було включено вимоги першої черги по заробітній платі та прирівняні до неї вимоги.

22. Відповідно до пунктів 8, 9 частини 1 статті 20, статті 30 (частини 9) ГПК України, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

За змістом норм Закону про банкрутство (як у редакції, чинній до 19.01.2013, так і після 19.01.2013) з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він та належне йому майно перебувають в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення майнових спорів, у тому числі стосовно майна (майнових прав) боржника, є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 20.08.2019 у справі №910/8300/18.

23. Відповідно до абзацу 12 частини 1 статті 1 Закону про банкрутство (в редакції до 19.01.2013, що застосовується до боржника) передбачено, що санація це система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Частиною 6 статті 12 Закону про банкрутство у зазначеній редакції визначено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Частиною 4 статті 17 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 передбачено, що з дня винесення ухвали про санацію, зокрема, арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації, у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Отже, особливістю реалізації активів боржника на стадії його санації є те, що відчуження майна боржника здійснюється відповідно до умов плану санації, затвердженого судом, до якого також включаються умови задоволення вимог кредиторів по заробітній платі, на які не поширюється дія мораторію. На стадії санації боржника такі вимоги задовольняються керуючим санацією, який діє під контролем суду у справі про банкрутство, що виключає можливість реалізації майна боржника, включеного до плану санації, органами державної виконавчої служби.

24. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Пунктом 8 частини 1 статті 34 цього Закону передбачено обов`язок виконавця зупинити виконавче провадження у випадку затвердження плану санації боржника до відкриття (порушення) провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо стягувач включений до плану санації.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що законодавець виключає можливість вчинення виконавцем дій на виконання судових рішень у випадках судової чи досудової санації. Зокрема, у випадку введення судової санації щодо боржника, частиною 4 статті 17 Закону про банкрутство в редакції, що застосовується до боржника, передбачено заборону щодо будь-яких дій щодо розпорядження майном боржника поза межами процедури банкрутства та можливість накладення обмежень щодо розпорядження майном боржника виключно судом у межах процедури санації, за умови, що вони не перешкоджають виконанню плану санації. Отже, виконавець може здійснювати виконавчі дії щодо примусового продажу майна боржника, яке не включено до плану санації, щодо вимог, на які не поширюється дія мораторію у справі про банкрутство, виключно після отримання згоди суду у справі про банкрутство на звернення стягнення на конкретне майно боржника, яке не включено до плану санації боржника.

25. З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення скаржника з позовом про визнання електронних торгів з реалізації арештованого майна недійсними є порушення встановлених Законом про банкрутство обмежень на реалізацію (відчуження) майна особи, щодо якої застосована процедура судової санації, передбачена зазначеним Законом. Частиною 1 статті 20 Закону про банкрутство передбачено, що з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Керуючий санацією після проведення інвентаризації та оцінки майна боржника має право почати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Заходи до забезпечення вимог кредиторів стосовно частини майна боржника, яка підлягає продажу згідно з планом санації, скасовується ухвалою господарського суду.

Отже, даною нормою права, яка є спеціальною щодо загальних норм Закону України "Про виконавче провадження", передбачено повноваження виключно керуючого санацією здійснювати продаж майна боржника, включеного до плану санації для задоволення вимог кредиторів, на відкритих торгах, організованих в порядку визначеному законодавством про банкрутство.

26. Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи дану справу та вирішуючи спір щодо наявності чи відсутності законних підстав для визнання недійсними спірних електронних торгів, проведених в межах виконавчого провадження, на яких продано майно підприємства-боржника, яке включено до плану судової санації, зазначених вимог закону не врахували. Крім того, встановивши, що на час реалізації зазначеного майна на оскаржуваних електронних торгах 02.04.2018, що належало ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", судом у справі №5028/4/18б/2012 про банкрутство ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" введено процедуру санації боржника та затверджено план санації, суди помилково не застосували положення статей 1, 12, 17, 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013) та пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, судами попередніх інстанції не перевірено та не надано належної оцінки наявності власних повноважень у керуючого санації боржника ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" щодо задоволення вимог кредиторів першої-другої черг по заробітній платі та прирівняних до неї виплатах в межах виконання плану санації. Отже, суди попередніх інстанцій, розглядаючи спір про продаж майна боржника, який перебуває у стані судової санації, не врахували статусу підприємства-боржника як такого, що належить до підприємств оборонно-промислового комплексу, та вирішили спір без урахування вимог Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" від 29.11.2001 та Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012.

27. Європейський суд з прав людини зазначив, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (Рішення ЄСПЛ у справі "Олюджіч проти Хорватії", №22330/05, від 05.02.2009).

Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (Рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України, №4436/07, від 03.07.2014, "Богатова проти України", №5231/04, від 07.10.2010). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (Рішення ЄСПЛ у справі "Мала проти України", №4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (Рішення ЄСПЛ у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, від 27.09.2001).

Водночас, прийняті у справі рішення та постанова зазначеним вимогам не відповідають, а доводи про незастосування судами норм спеціального законодавства, яке застосовується переважно щодо загальних норм Закону України "Про виконавче провадження", викладені у касаційній скарзі, знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення касаційної скарги ДК "Укроборонпром", скасування рішення та постанови місцевого та апеляційного господарських судів та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції з метою забезпечення дотримання положень статей 1, 12, 17, 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013) щодо продажу майна боржника у справі про банкрутство в процедурі санації, а також дотримання вимог статей 15, 34, 37, частини 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02.06.2016 та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 №1301/29431.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

28. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 10-10.4. описової частини даної постанови, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає частково обґрунтованими з підстав, зазначених у пунктах 19-27 мотивувальної частини цієї постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. З огляду на зазначене та наявність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги позивача, скасування постанови апеляційного суду та рішення суду першої інстанції з переданням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

В. Судові витрати

30. У зв`язку із передачею справи на новий розгляд, питання щодо розподілу витрат зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України за подання касаційної скарги Верховним Судом не вирішувалось.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2019 у справі №910/17383/18 скасувати.

Справу №910/17383/18 передати на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.О. Банасько

В.Г. Пєсков