ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 924/1708/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

за участю представників: АТ "Державний експортно-імпортний банк України" - адвоката Храновського С.М., ПП "Серго-Транс" - адвоката Попадюка І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019

та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019

у справі № 924/1708/14

за заявою Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області

до Приватного підприємства "Серго-Транс"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.06.2015 порушено провадження у справі № 924/1708/14 про банкрутство ПП "Серго-Транс".

Постановою Господарського суду Хмельницької області від 03.02.2016 у справі № 924/1708/14 ПП "Серго-Транс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

23.01.2018 ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до господарського суду з заявою про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Серго-Транс", проведеного 29.12.2017.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15.05.2018 у справі №924/1708/14, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2018, у задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2018 у справі №924/1708/14 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 15.05.2018 у справі № 924/1708/14 щодо відмови в задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Серго-Транс" проведеного 29.12.2017 скасовано. Справу №924/1708/14 у скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

За результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 (суддя Вибодовський О.Д.) відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №070-02/151 від 22.01.2018 про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Серго-Транс", проведеного 29.12.2017.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 (колегія суддів: Демидюк О.О. - головуючий, Савченко Г.І., Павлюк І.Ю.) ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 у справі №924/1708/14 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 у справі №924/1708/14; ухвалити нове рішення, яким визнати недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Серго-Транс", проведеного 29.12.2017 Південно-Західною універсальною товарною біржею.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, АТ "Укрексімбанк" посилається на те, що місцевий та апеляційний господарські суди під час нового розгляду справи не виконали вказівки Верховного Суду та не усунули недоліки і зауваження, викладені у постанові Касаційного господарського суду від 01.11.2018 у даній справі.

В порушення ст. 86 ГПК України при оцінці доводів та доказів про те, що умови проведення конкурсу на визначення організатора аукціону є дискримінаційними та були опубліковані формально і не були спрямовані на проведення прозорого та об`єктивного конкурсу, суди формально обмежились своїми доводами при відповідність дій ліквідатора нормам права без проведення комплексного оцінювання доказів і кінцевого результату оскаржуваного аукціону в їх сукупності.

Крім того, на думку скаржника, судами не було надано оцінку правомірності проведення засідання комітету кредиторів від 27.10.2017, яке стало підставою для встановлення порядку реалізації майна банкрута та для самої реалізації цього майна.

Судами першої та апеляційної інстанцій не застосовано положення ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно з яким, продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду, та не враховано, що Банк не погоджував умов реалізації майна.

Судами не застосовано положення ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не надано оцінки тому, , що продаж майна банкрута проведено за цінами, нижчими від ринкових, при тому, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів , що є підставою для визнання результатів аукціону недійсними.

За твердженням заявника касаційної скарги, ліквідатор, усвідомлюючи справжню ринкову вартість майна, що є предметом застави та іпотеки банку, допустив та сприяв проведенню аукціону з продажу майна банкрута на таких умовах, які дозволили реалізувати його за ціною в 20 разів менше за ринкову вартість, водночас, суми не дали зазначеним фактам і обставинам належної оцінки.

Крім того, АТ "Укрексімбанк" вказує, що попередніми судовими інстанціями не застосовано норми ч. 3 ст. 98, ч. 5 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і не надано оцінки доцільності продажу ліквідатором майна боржника частинами.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому у справі №924/1708/14 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г.- головуючий, Огороднік К.М, Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.07.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2019 (суддя-доповідач Ткаченко Н.Г.) касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 у справі №924/1708/14 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду 21.08.2019 заяву судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К. М. від 12.07.2019 про самовідвід у справі № 924/1708/14 задоволено.

У зв`язку з задоволенням самовідводу судді Огородніка К.М., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 924/1708/14 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г. що підтверджується витягами із протоколу раніше визначеному складу суду (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.08.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2019 у справі № 904/10957/16 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 у справі № 924/1708/14; призначено розгляд справи за касаційною скаргою скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому на 30.10.2019 на 14:30.

ОСОБА_1 звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з відзивом на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що повністю визнає касаційну скаргу банку.

Ліквідатор ПП "Серго-Транс" - арбітражний керуючий Белашов К.В. у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 у справі № 924/1708/14 вирішити на розсуд суду.

У судовому засіданні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 30.10.2019 оголошено перерву до 13.11.2019, 10 год. 50 хв.

У судовому засіданні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 13.11.2019 оголошено перерву до 27.11.2019, 09 год. 50 хв.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників АТ "Державний експортно-імпортний банк України", ПП "Серго-Транс", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзивів на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у даній справі про банкрутство ПП "Серго-Транс" здійснюється відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Законом про банкрутство, зокрема, врегульовано питання щодо продажу майна боржника на аукціоні та щодо розгляду спорів, які виникають при проведенні, виконанні результатів аукціонів та визнанні їх недійсними.

Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство (ч. 8 ст. 44 Закону про банкрутство).

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону про банкрутство, продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, предметом даного судового розгляду є вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Серго-Транс", проведеного 29.12.2017.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" посилався на те, що аукціон з продажу майна банкрута відбувся з порушенням норм ст. ст. 42, 44, 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», майнових прав та інтересів забезпеченого кредитора.

Зокрема, за твердженням заявника, ліквідатор за наявності заперечень банку уклав з Південно-Західною універсальною товарною біржою договір на організацію та проведення відкритих торгів без звернення до суду про залучення останньої до участі у справі про банкрутство ПП „Серго-Транс"; арбітражним керуючим Шуткою Я.С. не проведено незалежну оцінку майна та не визначено питому вагу заставного майна в вартості цілісного майнового комплексу; в порушення вимог ч. 3 ст. 66 Закону, умов укладеного договору на організацію та проведення відкритих торгів №34 від 21.08.2017 та рішення, прийнятого на засіданні комітету кредиторів 26.10.2017, ліквідатором реалізовано все майно банкрута за ціною значно нижчою за домовлену граничну вартість для реалізації на другому повторному аукціоні; ліквідатор, будучи обізнаним з ринковою вартістю майна банкрута на основі наданих звітів про вартість об`єктів оцінки у березні 2017 року, реалізував майно 29.12.2017 за ціною у 20 разів меншою за ринкову вартість та якої не вистачає для задоволення вимог заставного кредитора.

Ухвалюючи за результатами нового розгляду справи рішення про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Серго-Транс", проведеного 29.12.2017, суд першої інстанції виходив з того, що спірний аукціон був проведений у відповідності до вимог Закону про банкрутство, а доводи заявника спростовуються матеріалами справи.

Так, зокрема, за висновками місцевого суду, Закон про банкрутство не містить положень, які б надавали забезпеченому кредитору право обирати умови та порядок реалізації заставного майна, в тому числі і погоджувати початкову вартість; порядок зниження початкової вартості майна на другому повторному аукціоні було дотримано, а порушення Закону про банкрутство в діях організатора аукціону відсутні; у заяві про визнання недійсним результатів аукціону відсутні посилання на норми законодавства, які б визначали обов`язок ліквідатора щодо визначення питомої ваги майна, що є предметом застави та іпотеки, у загальній масі цілісного майнового комплексу; розділ IV Закону про банкрутство, яким визначено продаж майна у процедурі банкрутства, не визначає строків подання заявок, сплати гарантійних та реєстраційних внесків; жодного строку для проведення конкурсу на визначення організатора аукціону Законом про банкрутство не встановлено, окрім того, встановлений в оголошенні строк не завадив подати ліквідатору конкурсні пропозиції на організатора аукціону; укладення і посвідчення чи не посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу комплексу нерухомості підприємства банкрута - є безумовно похідним від аукціону і не може свідчити про правомірність чи не правомірність його проведення; порушення щодо проведення аукціону та реалізації майна за заниженою ціною відсутні, оскільки другий повторний аукціон відбувся з можливістю зниження, у конкурентний спосіб та з урахуванням ст. 66 Закону про банкрутство.

Крім того, судом першої інстанції не було також встановлено будь-яких порушень щодо визначення організатора аукціону з реалізації майна банкрута ПП "Серго-Транс", а відтак і порушень вимог ч.6 ст. 49 Закону про банкрутство.

Щодо можливості продажу майна частинами, місцевий суд зазначив, що до повноважень комітету кредиторів належить визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута. Проте, протоколом комітету кредиторів №8 від 26.10.2017 було погоджено реалізацію майна банкрута як цілісного майнового комплексу.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для визначення яке саме майно відноситься до забезпеченого в складі майна не передбачено, а ліквідатором належним чином було сформовано ліквідаційну масу та передано на реалізацію майно боржника в складі ЦМК організатору аукціону з урахуванням вимог Закону ро банкрутство.

Крім того, відмовляючи у визнанні недійсними результатів аукціону, місцевий господарський суд виходив також з того, що ліквідатором ПП "Серго-Транс" не порушено принципу визначення початкової вартості майна ЦМК, оскільки продаж майна цілісним майновим комплексом вперше було виставлено на продаж 04.04.2016, з урахуванням усіх вимог кредиторів, а дії ліквідатора при здійсненні ним своїх повноважень щодо визначення лотів та оцінки майна банкрута, вчинені до призначення і проведення аукціону з продажу майна, не стосуються правил проведення аукціону, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання результатів аукціону недійсними.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції в повному обсязі та за результатам розгляду апеляційної скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому залишив ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Однак, колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується з висновками та рішенням суду апеляційної інстанції, оскільки вони є передчасними, зробленими без належної оцінки всіх обставин справи та з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Виходячи з положень наведеної норми, підставами для визнання в судовому порядку аукціону та результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

До предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його підготовки та проведення.

При вирішенні спорів про визнання аукціону недійсним судам слід встановити чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні аукціону; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача (заявника), який оспорює результати аукціону.

Відповідно до ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Однак, як вбачається зі змісту постанови суду апеляційної інстанції від 01.07.2019, розглядаючи даний спір, апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсними результатів оспорюваного аукціону, при новому розгляді даного спору не було належним чином виконано вказівки постанови Касаційного господарського суду від 01.11.2018 згідно вимог ст. 316 ГПК України та в порушення ст. 269 ГПК України не здійснено належний апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції.

Так, матеріали справи свідчать про те, що апеляційним господарським судом, зокрема, не було досліджено переліку майна, яке підлягало продажу на оскаржуваному аукціоні у складі цілісного майнового комплексу, та не визначено, яке саме майно відноситься до забезпеченого, натомість, було формально вказано, що підстав для визначення, яке саме майно відноситься до забезпеченого в складі майна боржника Законом про банкрутство не передбачено.

За змістом ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

В контексті зазначеного апеляційним судом не було враховано, що головне у процедурі продажу майна боржника - це отримання результату, тобто коштів, завдяки яким будуть задоволені вимоги кредиторів, а з огляду на те, що майно боржника на оспорюваному аукціоні було реалізоване як ЦМК, з`ясування складу майна є необхідним з метою здійснення в подальшому розподілу отриманих коштів від продажу такого майна між забезпеченим та конкурсними кредиторами з огляду на те, що ЦМК було продано з аукціону, який проводився зі зниженням початкової вартості.

При цьому, судом апеляційної інстанції фактично було викладено зміст ухвали місцевого господарського суду та не було враховано, що розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів).

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції, як і при попередньому розгляді справи в цій частині належним чином не досліджено дотримання ліквідатором ст. ст. 65, 66 Закону про банкрутство та можливості продажу майна боржника окремими лотами з метою його відчуження за найвищою ціною в контексті необхідності забезпечення дотримання балансу інтересів боржника та кредиторів у справі про банкрутство.

Водночас, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд мав взяти до уваги, що при реалізації майна боржника арбітражні керуючі зобов`язані враховувати інтереси боржника та його кредиторів, організувати процес відчуження майна за найвищою ціною.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не дослідив всі обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, що є порушенням вимог ст. 269 ГПК України.

Водночас, при виконанні вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції від 01.11.2018 у даній справі, під час здійснення апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, апеляційним судом у мотивувальній частині постанови не було наведено належного правового обґрунтування зроблених за результатами нового розгляду висновків з посиланням на доведені фактичні обставини справи.

Статтею 236 ГПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак, враховуючи викладене вище, постанова суду апеляційної інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що недоліки при вирішенні спору, яких припустився апеляційний господарський суд, свідчать про передчасність висновків суду апеляційної інстанції, здійснених за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали місцевого суду про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Серго-Транс", проведеного 29.12.2017.

Враховуючи наведене, колегія суддів частково погоджується з доводами заявника касаційної скарги щодо невиконання, зокрема, судом апеляційної інстанції вказівок, викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2018 у даній справі.

Водночас, колегія суддів відхиляє аргументи ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" щодо необхідності погоджувати умови реалізації майна із забезпеченим кредитором, оскільки надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, з огляду на те, що такий порядок та умови визначені Законом про банкрутство.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ст. 300 ГПК України).

Встановивши зазначені порушення, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, згідно норм ст. 310 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 у справі № 924/1708/14 підлягає скасуванню, а справа у скасованій частині - направленню на новий апеляційний розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

При новому розгляді справи у скасованій частині суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін, належним чином виконати вказівки постанови Касаційного господарського суду від 01.11.2018, дослідити та встановити наявність/відсутність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання результатів аукціону недійсними, і в залежності від встановленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Хмельницькому задовольнити частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 у справі № 924/1708/14 скасувати.

Справу № 924/1708/14 направити на новий апеляційний розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя - Ткаченко Н.Г.

Судді- Жуков С.В.

Пєсков В.Г.