ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" листопада 2019 р. Справа № 911/431/18
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області
до 1. Броварської міської ради Київської області
2. Товариства з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору
за участю представників:
від відповідача 1: Ющенко І.М. (довіреність №2-15/62 від 05.01.2018)
від відповідача 2: Нор А.Г. (ордер серії ТР№032343 від 15.07.2019)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
05.03.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області (далі прокурор/позивач) до Броварської міської ради Київської області (далі відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест (далі ТОВ Кондитер-Інвест/відповідач 2) про:
- визнання незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05;
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.03.2018, зокрема, прийнято позовну заяву прокурора до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі в даній справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Комунальне підприємство Дарницьке лісопаркове господарство, призначено підготовче засідання на 06.04.2018, а також запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 Господарського процесуального кодексу України заяви та клопотання, за їх наявності, у тому числі відповідачу відзив на позов, та встановлено строки для подання таких доказів і клопотань 06.04.2018.
Відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі, відповідні процесуальні права і обов`язки та строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2018 відкладено підготовче засідання на 23.04.2018 та запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 Господарського процесуального кодексу України заяви та клопотання, за їх наявності, у тому числі відповідачу відзив на позов, та встановлено строки для подання таких доказів і клопотань 23.04.2018.
23.04.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест надійшли:
- заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач не погодився з викладеними прокурором у позові доводами та заявленими вимогами, відтак просив застосувати до таких позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;
- клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи у даній справі.
Водночас, 23.04.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від Броварської міської ради Київської області надійшов відзив, відповідно до якого відповідач 1 не погодився із заявленими прокурором вимогами з огляду їх безпідставності та необґрунтованості та просив у задоволенні таких вимог відмовити у повному обсязі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2018 відкладено підготовче засідання на 21.05.2018.
24.04.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшла заява про надання доказів направлення відзиву на позовну заяву на адресу відповідача 1.
17.05.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшло клопотання про доповнення питань до клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.05.2018 відкладено підготовче засідання на 04.06.2018.
Водночас, 21.05.2018 електронною поштою та 04.06.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшла відповідь на відзив Броварської міської ради Київської області.
Відповідно до приписів ч. ч. 2, 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Як слідує з відповіді на відзив Броварської міської ради Київської області, остання підписана заступником керівника Броварської місцевої прокуратури Леляком Я.О., попри те як належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у Леляка Я.О. відповідних посадового становища та повноважень на представництво держави у статусі позивача у даній справі із відповідним правом на подання заяв, клопотань та пояснень.
З огляду вищенаведеного, оскільки подана від імені Броварської міської ради Київської області відповідь на відзив не підписана уповноваженою особою, яка має на це право, суд дійшов висновку про залишення без розгляду вказаної відповіді на відзив, що подана через канцелярію суду, у тому числі електронною поштою, 21.05.2018 та 04.06.2018 відповідно.
Також, 04.06.2018 через канцелярію Господарського суду київської області від прокурора надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.
04.06.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшла заява, відповідно до якої відповідач 2 просив застосувати до позовних вимог у даній справі наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора у повному обсязі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.06.2018 відкладено підготовче засідання на 18.06.2018.
Водночас, 04.06.2018 електронною поштою та 12.06.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшла відповідь на відзив ТОВ Кондитер-Інвест.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2018 поновлено провадження в даній справі, зобов`язано учасників справи надати документи, витребувані згідно клопотання експерта, та призначено підготовче засідання на 11.09.2018.
06.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшло клопотання про витребування від відповідача 1 та КП Дарницьке лісопаркове господарство документів, у задоволенні якого судом у підготовчому засідання 11.09.2018 відмовлено, з огляду на необгрунтовність вказаного клопотання.
10.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від третьої особи 2 надійшли документи на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 27.08.2018 у даній справі.
11.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшли витребувані документи та пояснення щодо них.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2018, зокрема, відкладено підготовче засідання на 18.09.2018, повторно зобов`язано учасників справи надати документи, витребувані згідно клопотання експерта.
12.09.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокуратури надійшли документи на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 11.09.2018 в даній справі.
18.09.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшли витребувані судом документи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.09.2018 у справі №911/431/18, зокрема:
- роз`яснено, що питання №2, винесене на вирішення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Київської області від 18.06.2018 поставлено щодо 83 кварталу Броварського лісництва Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство;
- зупинено провадження у справі №911/431/18 на час проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Київської області від 18.06.2018.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.01.2019 у задоволенні заяви Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2019 поновлено провадження в даній справі та призначено підготовче засідання на 01.07.2019.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2019 відкладено підготовче засідання на 15.07.2019.
12.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійщли додаткові пояснення у справі в розрізі проведеної у даній справі судової експертизи.
15.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про долучення до метріалів справи копій паспортів водних об`єктів.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.07.2018 відкладено підготовче засідання на 29.07.2019.
15.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшла заява про уточнення позовних вимог, зі змісту якої слідує, що в процесі розгляду вказаної справи між відповідачами укладено додатковий договір №2 від 19.02.2019 до договору оренди землі від 26.06.2008, яким внесено зміни до оспорюваного правочину, зокрема, в частині його поновлення на новий строк, а тому прокурор просить:
- визнанати незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05;
24.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство надійшли додаткові пояснення по справі, зокрема стосовно доказів погодження матеріалів лісовпорядкування земель, на які накладається передана відповідачу 2 в оренду за спірним договором земельна ділянка, та користувачем яких є вказана третя особа.
25.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про долучення до метріалів справи копій паспортів водних об`єктів.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2018 відкладено підготовче засідання на 02.09.2019.
30.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшли:
Водночас, 30.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшла заява про зміну предмета позову, аргументована тими ж підставами та обставинами, що викладені у раніше поданій прокурором заяві про уточнення позовних вимог, з огляду на що прокурор просить:
- визнанати незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05;
Відповідно до приписів ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
З огляду вищенаведених процесуальних приписів, враховуючи обґрунтування поданої прокурором заяви про зміну предмета позову, суд дійшов висновку про її прийняття та здійснення подальшого розгляду справи за вимогами, відповідно викладеними у вищевказаній заяві про зміну предмета позову.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.09.2019 відкладено підготовче засідання на 16.09.2019.
16.09.2019 через канцелярію Господарського суду Київської областівід Броварської міської ради Київської області надійшло клопотання про долучення до метріалів справи, за поданим прокурором клопотанням, копій, зокрема, таких документів:
- рішення «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» від 08.11.2018 №1134-48-07;
- рішення «Про внесення змін до Програми фінансової підтримки комунальних підприємств міста на 2019 рік» від 11.04.2019 №1337-54-07.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2018 відкладено підготовче засідання на 23.09.2019.
17.09.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшло клопотання про витребування від Головного управління Держгеокадастру у Київській області проекту встановлення зовнішніх меж міста Бровари.
У підготовчому засіданні 23.09.2019 вказане вище клопотання, з огляду на втрату ним актуальності для заявника, залишено судом без розгляду.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2018 відкладено підготовче засідання на 07.10.2019.
У підготовчому засіданні 07.10.2019 вказане вище клопотання задоволено, лист долучено до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2019.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.10.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 29.10.2019.
Ухвалами Господарського суду Київської області від 29.10.2019, 07.11.2019 оголошувалась перерва у судовому засіданні до 07.11.2019 та 18.11.2019 відповідно.

18.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника підприємства.

У судовому засіданні 18.11.2019 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 25.12.2006 №192-13-05 «Про припинення права користування земельними ділянками, надання в оренду земельних ділянок, надання у постійне користування земельних ділянок, надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права користування земельними ділянками юридичним і фізичним особам» (далі рішення №192-13-05 від 25.12.2006/спірне рішення) вирішено, зокрема, Товариству з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест площею 1,8000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення рілля, в тому числі 0,2427 га землі обмеженого використання інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва багатоквартирної житлової забудови з інфраструктурою землі житлової забудови, на частині території IV житлового району терміном на 2 роки. Копія виягу із вказаного рішення наявна в матеріалах справи.

26.06.2007 між Броварською міською радою Київської області, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки (далі договір оренди земельної ділянки/договір оренди), відповідно до п. 1 якого орендодавець згідно з рішенням Броварської міської ради «Про припинення права користування земельними ділянками, надання в оренду земельних ділянок, надання у постійне користування земельних ділянок, надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права користування земельними ділянками юридичним і фізичним особам» №192-13-05 від 25.12.2006 та рішенням Броварської міської ради «Про припинення права користування земельними ділянками, надання в оренду земельних ділянок та надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права користування земельними ділянками юридичним» №617-32-05 від 14.01.2008 надає, а орендар приймає в оренду терміном до 25 грудня 2013 року земельну ділянку площею 1,8000 га для будівництва багатоквартирної житлової забудови з інфраструктурою землі житлової забудови, на частині території IV житлового району (надалі земельна ділянка).

Згідно кадастрового плану, який є невід`ємною частиною цього договору, кадастровий номер земельної ділянки :00:064:0521.

Положеннями пп. 4, 8, 16 та 43 договору оренди передбачено, що земельна ділянка передається в оренду бех будівель та споруд. Цей договір укладено строком до 25.12.2013. Цільове призначення земельної ділянки землі житлової забудови.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Копія вказаного договору наявна в матеріалах справи.

26.06.2008 вищевказаний договір оренди посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріально округу Писаним В.Г. за реєстраційним №4063, а 03.07.2008 - зареєстрований реєстратором Київської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41, про що свідчить відповідний запис на останній сторінці вказаного договору.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 26.11.2009 №1309-75-05 «Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження технічної документації із земелутрою, надання в постійне користування земельних ділянок та в оренду земельних ділянок, продовження термінів користування земельними ділянками, надання дозволу на складання технічної документації по оформленню права власності земельною ділянкою юридичним і фізичним особам та внесення змін до рішень Броварської міської ради» вирішено, зокрема, до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Київській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41 від 03.07.2008, відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест, слова «терміном до 25 грудня 2013 року» замінити словами «терміном до 26.11.2018». Копія виягу із вказаного рішення наявна в матеріалах справи.

Надалі, 23.03.2010 між Броварською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест укладено додатковий договір №1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №41 посвідченого 26 червня 2008 року Писаним В.Г., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріально округу за р.н. 4063, відповідно до якого та рішень сесії Броварської міської ради від 30.09.2008 №883-46-05, від 26.11.2009 №1309-75-05, сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди та викласти п. 8 довору оренди, зокрема, у наступній редакції: «Цей договір укладено строком до 26.11.2018». Копія вказаного договору наявна в матерілалах справи.

Відповідний додатковий договір 23.03.2010 посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріально округу Писаним В.Г. за реєстраційним №797, про що приватним нотаріусом зроблено відповідну відмітку як на договорі оренди, так і на додатковому договорі до нього.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 08.11.2018 №1134-48-07 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок», з урахуванням рішення Броварської міської ради Київської області від 20.12.2018 №1203-50-07 «Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, припинення дії договорів оренди земельних ділянок, внесення змін до рішення Броварської міської ради», зокрема п. 1.5. цього рішення, договір оренди земельної ділянки, укладений між Броварською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондитер-Інвест», посвідчений Писаним В.Г. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 26.06.2008 за №4063, зареєстрований у Київській регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41 від 03.07.2008, на земельну ділянку площею 1,8002 га, з них 0,2427 га землі обмеженого використання інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва багатоквартирної житлової забудови з інфраструктурою землі житлової забудови, на частині території IV житлового району терміном до 08.11.2023. Кадастровий номер земельної ділянки :00:064:0521. Копія вказаного рішення наявна в матеріалах справи.

19.02.2019 між Броварською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест укладено додатковий договір №2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого 26 червня 2008 року Писаним В.Г., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріально округу Київської області за реєстровим №4063, зареєстрованого в Київській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41 (далі - додатковий договір №2 від 19.02.2019), відповідно до якого сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди.

Зокрема, відповідно до пп. 1, 4 та 8 додатковий договір №2 від 19.02.2019 пункти 1, 8 та 16 договору оренди викладено, зокрема, у такій редакції:

- «орендодавець згідно з рішенням Броварської міської ради «Про припинення права користування земельними ділянками, надання в оренду земельних ділянок, надання у постійне користування земельних ділянок, надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права користування земельними ділянками юридичним і фізичним особам» №192-13-05 від 25.12.2006 та рішенням Броварської міської ради «Про припинення права користування земельними ділянками, надання в оренду земельних ділянок та надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права користування земельними ділянками юридичним» №617-32-05 від 14.01.2008 та також відповідно до рішення Броварської міської ради Київської області від 08.11.2018 №1134-48-07 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок», рішення Броварської міської ради Київської області від 20.12.2018 №1203-50-07 «Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, припинення дії договорів оренди земельних ділянок, внесення змін до рішення Броварської міської ради», надає, а орендар приймає в оренду терміном до 08 листопада 2023 року земельну ділянку площею 1,8002 га, кадастровий номер :00:064:0521, яка розташована за адресою: Київська обл., м. Бровари, на території території IV житлового району, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (надалі по тексту земельна ділянка)»;

- «цей договір укладено строком до 08.11.2023.»;

- «згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019, сформованого 14.01.2019 головним спеціалістом відділу земельних ресурсів Броварської міської ради Київської області Хоменко Т.О., цільове призначення земельної ділянки 02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку». Копія вказаного додаткового договору №2 від 19.02.2019 наявна в матеріалах справи.

Додатковий договір №2 від 19.02.2019 посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріально округу Писаним В.Г. за реєстраційним №229, про що приватним нотаріусом зроблено відповідну відмітку на вказаному додатковому договорі.

Згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №156839234 від 19.02.2019 за ТОВ Кондитер-Інвест зареєстровано право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:064:0521 на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.06.2008 за №4063 та додатковими договорами №1 від 23.03.2010, №2 від 19.02.2019.

В обгрунтування поданого позову прокурор зауважив, що земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 сформована та відведена в оренду відповідачу 2 за рахунок земель лісового та водного фондів всупереч вимог закону для вказаних категорій земель.

Так, прокурор зауважив, що згідно інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні КП «Дарницьке лісопаркове господарство» в 12 виділі 83 кварталу Броварського лісництва згідно даних планово-катографічних матеріалів лісовпорядкування 2010 року.

В підтвердження вказаних обставин прокурор надав копію листа Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» №488 від 11.10.2017 з фрагментом з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу 383 Броварського лісництва КП «Дарницьке ЛПГ», а також копії розпорядження Ради Міністрів України УРСР від 23.12.1964 №1957-р, витягів з проектів організації та розвитку лісового господарства КП «Дарницьке лісопаркове господарство» та карт-схем згідно лісовпорядкування 1999 та 2009 років, таксаційних описів Броварського лісництва КП «Дарницьке лісопаркове господарство» згідно лісовпорядкування 1999 та 2009 років.

Втім, за доводами прокурора, КП «Дарницьке лісопаркове господарство» не надавало жодних погоджень на вилучення належних йому на праві користування земель на користь третіх осіб.

До того ж, за доводами прокурора, під час передачі в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:064:0521, сформованої частково за рахунок земель лісогосподарського призначення, цільове призначення вказаних земель зміненно на землі житлової та громадської забудови з порушенням ч.ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України без згоди постійного землекористувача та без отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Крім того, прокурор вказав, що відведена в оренду з гідно спірного рішення земельна ділянка розташована поблизу озер та включає в себе землі фодного фонду прибережно захисні смуги відповідних водних об`єктів, що підтверджується викопіюванням з плану землекористування, погодженим головним архітектором м. Бровари, та відповіддю Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 18.10.2017 №01-01/488 із відповідними схемами накладення земельних ділянок на землі водного фонду.

Наведені обставини, на думку прокурора, свідчать про те, що земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 передана в оренду відповідачу 2 для житлової забудови за рахунок земель водного фонду, що прямо заборонено законом.

Додатково в підтвердження доводів про накладення земельної ділянки кадастровий номер :00:064:0521 на землі лісогосподарського призначення та прибережні захисні смуги озер прокурор посилається на висновок експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №12/18 від 22.02.2018, згідно якого судовий експерт встановив, що:

- земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 частково знаходиться в нормативних межах прибережних захисних смуг озер, розташованих в м. Бровари між вул. Сонячна та Фельдмана;

- земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 частково знаходиться в межах земель Броварського лісництва КП «Дарницьке ЛПГ». Копія вказаного висновку наявна в матерілах справи.

З огляду на вказане прокурор вважає, що рішення від 25.12.2006 за №192-13-05 в частині надання відповідачу 1 в оренду оспорюваної земельної ділянки прийнято Броварською міською радою в порушення вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, статей 58-61 Земельного кодексу України, статей 4, 88, 89 Водного кодексу України, оскільки земельну ділянку передано в оренду для багатоквартирної житлової забудови за рахунок земель водного фонду, а також в порушення вимог ст. ст. 20, 21, 56, 57, 83, 141, 142, 149 Земельного кодексу України та ст. 57 Лісового кодексу України, оскільки ліси, що входять до земельної ділянки, не можуть передаватись в користування інакше, як спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам для ведення лісового господарства, а тому прокурор просить суд, зокрема, визнати незаконним та скасувати рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05.

Звернення до суду із зазначеним позовом в інтересах держави прокурор обґрунтовує тим, що незаконна передача в оренду земельної ділянки лісогосподарського призначення та водного фонду порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороню таких категорій земель, тоді як органи, на які покладено здійснення відповідних функцій від імені держави Держгеокадастр та його територіальні органи, як правонаступники Держземагентства та його територіальних органів, не наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами відповідної категорії спорів, а тому прокурором подано вказаний позов, як позивачем.

Заперечуючи проти позову, ТОВ Кондитер-Інвест зауважило на тому, що згідно викопіювання з Генерального плану м. Бровари, затвердженого рішенням Броварської міської ради Київської області від 26.08.1999 №150-11-23, а також згідно відомостей з поземельної книги та довідки Броварського міського відділу земельних ресурсів Державного комітету України по земельним ресурсах від 06.12.2006 №1316-04-3/3, надана йому в оренду земельна ділянка виділена з резервних територій міста (ріллі), а тому не відносить ані до земель водного фонду, ані до земель лісового фонду.

До того ж, як зазначив відповідач 2, розроблений проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:064:0521 був погоджений всіма державними органами та отримав усі необхідні позитивні висновки, у тому числі і позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 25.12.2006 №4а-494, відповідно до змісту кожного з яких такий проект оцінюється позитивно і відповідає вимогам чинного законодавства України та встановленим нормам. На підтвердження вказаних доводів відповідач 2 надав копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду із відповідними документами щодо погодження такого проекту та висновком державної експертизи землевпорядної документації від 25.12.2006 №4а-494.

Стосовно ж доводів про накладення земельної ділянки на землі лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні КП «Дарницьке лісопаркове господарство», відповідач 2 посилається на додані прокурором листи ВО «Укрдержліспроект» №488 від 11.10.2017 та КП «Дарницьке лісопаркове господарство» від 19.01.2018 №25, з яких слідує, що картографічна база матеріалів лісовопордкування, що проводилася до 2010 року, відсутня, а постійним землекористувачем за період з 1999 року по 2009 рік фактів самовільного зайняття земельних ділянок не виявлено.

Відповідач також не погодився з наданими прокурором матеріалами картографічних зображень публічної кадастрової карти України щодо накладення земельної ділянки кадастровий номер :00:064:0521 на землі лісового фонду, оскільки, за доводами ТОВ Кондитер-Інвест, таке накладення пояснюється віднесенням земельної ділянки до ділянок з помилками геометрії, тоді як висновок експерта №12/18 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 22.02.2018 відповідач 2 сприймає сумнівно та критично з огляду на те, що під час проведення судової земельно-технічної експертизи використано помилкові дані, а саме використано відмінні довжини ліній між точками земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521 ніж у кадастровому плані відповідної земельної ділянки.

Крім того, за доводами відповідача 2, в матеріалах справи відсутні докази дотримання КП «Дарницьке лісопаркове господарство» вимог п. 2.3.3. Інструкції з проведення лісовпорядкування, затвердженої постановою Держкомлісу СРСР від 12.09.1985 №4, зокрема щодо перевірки та узгодження меж підприємства, вирішення спірних питань із суміжними землекористувачами, складення відповідної записки пояснення, а тому надані прокурором планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 1999 та 2009 років не є належними та допустимими доказами на підтвердження права постійного користування земельними лісовими ділянками третьої особи.

В розрізі вказаних заперечень ТОВ Кондитер-Інвест, посилаючись на ч. ч. 4, 5 ст. 48 Лісового кодексу України, вказало на відсутність доказів погодження планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 1999 року в межах 83 кварталу Броварського лісництва з Броварською районною радою та органами землеустрою.

Відсутність же обставин формування спірної земельної ділянки за рахунок земель водного фонду, за доводами відповідача 2, підтверджується висновком державної експертизи землевпорядної документації від 25.12.2006 №4а-494, яка не скасована в передбаченому законом порядку.

В розрізі зазначених вище обставин відсутності порушень меж прибережної захисної смуги відповідач вказав, що згідно наданого прокурором листа Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 30.01.2018 №2-15/450 на території VI житлового району (м. Бровари), на місці порушених земель і кар`єрів знаходяться два замулених ставки, а встановлення прибережної захисної смуги водних об`єктів на території м. Бровари за окремими проектами землеустрою не проводились.

Крім того, відповідачем 2 заявлено про застосування строків позовної давності до вимог прокурора, оскільки з моменту прийняття спірного рішення та укладення спірного договору передбачений ст. 257 ЦК України строк минув, поважні причини для його поновлення відсутні, з огляду на що ТОВ Кондитер-Інвест просить суд відмовити у задовленні позовних вимог у повному обсязі

Заперечення Броварської міської ради Київської області на позов прокурора зводяться до вказаних відповідачем 2 обставин правомірної розробки проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521, отримання таким проектом позитивних висновків та погоджень відповідних органів, зокрема позитивного висновку Київського обласного управління земельних ресурсів, а також відсутність загалом від перевіряючих органів зауважень щодо проекту землеустрою.

Щодо зміни цільового призначення відповідач 1 вказав, що під час прийняття спірного рішення земельну ділянку, яка рахувалася в резервних територіях міста Бровари, віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови, а тому відповідач 1 вважає хибними посилання прокурора на незаконну зміну цільового призначення переданої в оренду земельної ділянки.

Також, посилаючись на ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, відповідач 1 вказав, що право постійного користування виникає з моменту держвної реєстрації цих прав, тоді як належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення у КП «Дарницьке лісопаркове господарство» права постійного користування землями лісогосподарського призначення не надано.

Водночас, Броварська міська рада вказала, що згідно Генерального плану міста Бровари територія, на якій знаходиться передана в оренду відповідачу 2 земельна ділянка, межує з вул. Павла Чубинського, а не з територією КП «Дарницьке лісопаркове господарство», тоді як прибережна захисна смуга від декоративних водойм на території IV житлового району не визначена містобудівною документацією.

До того ж, відповідач 1 в підтвердження обставин віднесення наявних на території IV житлового району водних об`єктів до ставків надав копії паспортів водних об`єктів.

Стосовно представництва прокурором інтересів держави, як позивачем, відповідач 2 зауважив на тому, що позивачем у даній справі має бути Головне управління Держгеокадастру у Київській області, а не прокурор, оскільки останній в позовній заяві вказав на право такого органу звертатися до суду з позовами про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок.

До того ж, в розрізі вказаних заперечень відповідач 1 зазначив, що прокурор посилається на захоплення частини земельної ділянки, належної на праві постійного користування КП «Дарницьке лісопаркове господарство», однак останнє, з незрозумілих для відповідача 1 причин, виступає у даній справі у якості третьої особи.

У судовому засіданні 07.11.2019 представник відповідача 1 заявила усно клопотання про застосування строків позовної давності до вимог прокурора, оскільки передбачений ст. 257 ЦК України строк з моменту прийняття спірного рішення та укладення спірного договору минув, що є підставою для відмови у задовленні позовних вимог прокурора у повному обсязі.

Щодо правового статусу водних об`єктів прокурор зауважив, що їх приналежність до озер підтверджується наявними в матеріалах справи висновком експерта №12/18 за результатами проведення на замовлення прокурора судової земельно-технічної експертизи від 22.02.2018, листом Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області №01-12/53 від 24.01.2018 та листом Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 18.10.2017 №01-01/488 із відповідними схемами накладення земельних ділянок на землі водного фонду.

До того ж прокурор, в розрізі надання відповідачем 1 паспортів водних об`єктів, зауважив на суперечливості даних Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра та містобудівної документації міста Бровари, а тому надав, на його думку, належні докази на підтвердження відсутності у водних об`єктів статусу ставків - лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області №10-10-0.222-12137/2-19 від 19.09.2019 щодо відомостей статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях (форма №6-зем) на території м. Бровари Броварського району Київської області.

Так, як зауважив прокурор, згідно вказаного листа станом на 01.01.2006, 01.01.2007 та 01.01.2016 не обліковувались землі під ставками (гр. 76).

Комунальне підприємство Дарницьке лісопаркове господарство повністю пітримало позовні вимоги прокурора та зауважило на тому, що планово-карторграфічні матеріали лісовпорядкування 1999 року були виготовлені у передбаченому законом порядку з усіма необхідними погодженнями, зокрема відповідно до наявного у матеріалах справи акта встановлення площі Дарницього ЛПГ в межах Броварського району, який погоджено начальником Броварського районного відділу земельних ресурсів.

Заслухавши вступне слово прокурора та відповідача 2, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до положень статей 13, 19 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів статей 18, 19 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема: землі житлової та громадської забудови, землі водного фонду, землі лісогосподарського призначення.

Так, згідно зі ст. ст. 38, 55, 56, 57 ЗК України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Згідно приписів ст. ст. 1, 5, 17 Лісового кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Водночас, згідно пункту 5 розділу VIII Прикінцеві положення ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 у справі №6-212-цс14 викладено правову позицію про те, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.

За змістом п.1.1. Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції регламентує процедуру їх виготовлення.

Отже, з системного аналізу наведених норм законодавства слідує, що основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за приписами статті 63 ЛК України полягає в здійсненні комплексу заходів щодо охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів, а тому однією з особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням, а при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII Прикінцеві положення ЛК України, згідно яких документами, що підтверджують право лісогосподарських підприємств на земельні ділянки, за відсутності акту на право постійного користування земельними лісовими ділянками, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, у тому числі і лісовпорядкувальні планшети.

Розпорядженням Ради міністрів Української РСР №1957р від 23.12.1964, зокрема, прийнято пропозиції Волинського, Житомирського, Київського, Кіровоградського, Полтавського, Харківського і Черкаського облвиконкомів про передачу в державний лісовий фонд під заліснення і для ведення лісового господарства 10920,4 гектара малопродуктивних еродованих сільськогосподарських угідь, лісів, чагарників та земель, непридатних для сільськогосподарського використання, із земель колгоспів (за згодою загальних зборів членів колгоспів), радгоспів та інших землекористувачів по областях і в розмірах згідно з додатками №№1-7. Копія вказаного розпорядження наявна в матеріалах справи.

З наявних в матеріалах справи копій додатку №3 до розпорядженням Ради міністрів Української РСР №1957р від 23.12.1964 та акта відводу в натурі земельної ділянки від 27.05.1965 слідує, що Дарницькому лісопарковому господарству Управління зеленої зони м. Києва передано в землекористування 59,8 га земель, у тому числі лісів і чагарників, радгоспу ім. Кірова м. Бровари, з відведенням такої земельної ділянки в натурі та закріпленням її границь межовими знаками в кількості 34 шт.

В матеріалах справи наявна копія плану земельної ділянки відведеної в постійне користування Дарницькому лісопарковому господарству площею 59,8 га із землекористування радгоспу ім. Кірова м. Бровари від 27.05.1965.

Водночас, в матеріалах справи наявні копій проектів організації та розвитку лісового господарства Дарницького лісопаркового господарства за 2000, 2010 роки, зокрема протоколу першої лісовпорядної наради по проведенню базового лісовпорядкування від 15.06.1999, протоколу другої технічної наради за підсумками польових лісовпорядних робіт, протоколу другої лісовпорядної наради від 21.12.2010 з розгляду основних положень проекту організації і прозвитку лісового господарства КП «Дарницьке лісопаркове господарство», протоколу засідання лісовпорядної комісії Київського обласного управління лісового та мисливського господарства КП «Дарницьке лісопаркове господарство» від 08.05.2012, а також викопіровки з планшету №12 Броварського лісництва КП «Дарницьке лісопаркове господарство» (лісовпорядкування 1999 року).

Зі змісту вказаних вище документів слідує, що загальна площа Дарницького лісопаркового господарства, погоджена з земельними районними органами, затверджена у розмірі 16571 га та роподілена по лісництвам, зокрема до Броварського лісництва віднесено 4574 га, з яких в межах Броварської міської ради 19 га у кварталі №83.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказаними документами лісовпорядкування підтверджуються обставини перебування у користуванні Броварського лісництва КП «Дарницьке лісопаркове господарство» земельної ділянки площею 19 га, яка знаходиться в межах кварталу №83.

Судом критично оцінюються заперечення відповідачів стосовно того, що вказані планово-картографічні матеріали лісовопорядування не погоджені у передбаченому законом порядку, зокрема згідно Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів слідує, що площа земельних ділянок Дарницького ЛПГ в межах Броварського району та м. Бровари погоджена начальником Броварського районного відділу земельних ресурсів та начальником міського відділу земельних ресурсів відповідно, а з відміток на протоколі другої лісовпорядної наради від 21.12.2010 та протоколі засідання лісовпорядної комісії Київського обласного управління лісового та мисливського господарства КП «Дарницьке лісопаркове господарство» від 08.05.2012 слідує що вказана документація погоджена Державним управлінням охорони навколишнього прирожного середовища в м. Києві.

Водночас, суд вважає за необхідне зауважити, що розмір земельної ділянки Броварського лісництва КП «Дарницьке лісопаркове господарство» та її місцезнаходження є незмінним в усіх документах проектів організації та розвитку лісового господарства Дарницького лісопаркового господарства за 2000, 2010 років 19 га в межах кварталу №83, а нанесені на викопіровці з планшету №12 Броварського лісництва КП «Дарницьке лісопаркове господарство» (лісовпорядкування 1999 року) межі та схема такої земельної ділянки відповідають земельній ділянці згідно плану земельної ділянки відведеної в постійне користування Дарницькому лісопарковому господарству площею 59,8 га із землекористування радгоспу ім. Кірова м. Бровари від 27.05.1965, що також спростовує доводи відповідача про недоведеність обставин постійного землекористування КП «Дарницьке лісопаркове господарство» з огляду на відсутність картографічних матеріалів лісовпорядкування, що проводилось до 2010 року.

З огляду вищевказаних норм закону та зроблених на їх підставі висновків у сукупності з наведними обставинами також визнаються неспроможними і посилання відповідача 1 на недоведеність обставин постійного землекористування КП «Дарницьке лісопаркове господарство» з огляду на відсутність доказів державної реєстрації відповідного права за господарством.

З метою повного та всебічного вирішення спору у даній справі з огляду на необхідність встановлення наявності/відсутності накладання земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521 на землі, зокрема, лісового фонду, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2018 призначено судову земельно-технічну експертизу в справі №911/431/18, на вирішення якої поставлено таке питання №2: чи накладається земельна ділянка кадастровий №:00:064:0521 площею 1,8000 га на землі лісового фонду? Якщо так, то визначити межі та площу частин земельної ділянки, що накладаються на землі лісового фонду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.09.2018, зокрема, роз`яснено, що питання №2, винесене на вирішення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2018, поставлено щодо 83 кварталу Броварського лісництва Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство.

За результатами проведених судовим експертом досліджень на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 18.06.2018 у справі №911/431/18 складено висновок за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №15852/18-41 від 28.05.2019, відповідно до якого експертом за результатами проведених досліджень по питанню №2 вказано, що земельна ділянка кадастровий №:00:064:0521 частково накладається на межі 83 кварталу Броварського лісництва Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство, а площа такого накладення складає 0,0133 га (133 кв.м.).

З огляду вищенаведеного, оскільки висновком судового експерта підтверджено обставини накладення земельної ділянки кадастровий №:00:064:0521 на межі 83 кварталу Броварського лісництва КП Дарницьке лісопаркове господарство, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів прокурора про те, що за спірним рішенням відповідачу 2 виділено в оренду земельну ділянку частково за рахунок земель лісового фонду, які на момент такого виділення перебували у постійному користуванні КП Дарницьке лісопаркове господарство.

Вказаним висновком судового експерта, з урахуванням зроблених вище судом висновків щодо планово-картографічних матеріалів лісовопорядування, спростовуються посилання відповідача 2 на обставини віднесення земельної ділянки до ділянок з помилками геометрії.

Доводи відповідача 1 стосовно того, що надана в орену відповідачу 2 земельна ділянка межує з вул. Павла Чубинського, а не з територією КП «Дарницьке лісопаркове господарство», визнаються неспроможними, оскільки такі доказово непідтверджені посилання не спростовують часткового накладення земельної ділянки кадастровий №:00:064:0521 на землі лісового фонду, встановленого судовим експертом.

Що ж до накладення земельної ділянки кадастровий №:00:064:0521 на прибережно захисні смуги розташованих поблизу водних об`єктів, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. ст. 58, 59, 60 та 61 ЗК України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 60 прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Так, на підтвердження обставин накладення наданої в оренду відповідачу 2 земельної ділянки на землі водного фонду землі прибережних захисних смуг озер, прокурор посилається, зокрема, на викопіювання з плану землекористування, погодженого головним архітектором м. Бровари, та відповідь Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 18.10.2017 №01-01/488 із відповідними схемами накладення земельних ділянок на землі водного фонду.

З наявного в матеріалах справи листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 18.10.2017 №01-01/488 та доданих до нього схем накладення земельних ділянок на землі водного фонду слідує, що земельна ділянка за кадастровим номером :00:064:0521 частково накладається на 100-метрові прибережні захисні смуги озер.

До того ж, в підтвердження зазначених обставин прокурор посилається на висновок експерта №12/18 за результатами проведення на замовлення прокурора судової земельно-технічної експертизи від 22.02.2018, на вирішення якої було винесено, зокрема, такі питання:

- чи відноситься (повністю чи частково) земельна ділянка площею 1,8000 га з кадастровим номером :00:064:0521, яка перебуває в оренді ТОВ Кондитер Інвест згідно договору від 26.06.2008, до земель водного фонду, а саме до прибережної захисної смуги водних об`єктів? Якщо так, то в якій частині (площі)?

- чи відносилась (повністю чи частково) земельна ділянка площею 1,8000 га з кадастровим номером :00:064:0521, яка перебуває в оренді ТОВ Кондитер Інвест згідно договору від 26.06.2008, до земель лісогосподарського призначення, які перебували в постійному користуванні Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство згідно матеріалів лісовпорядкування, а саме планшету №12 лісовпорядкування 1999 року, тобто станом на 25.12.2016? Якщо так, то в якій частині (площі)?

Згідно вказаного вище висновку №12/18 судовим експертом, зокрема, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 частково знаходиться в нормативних межах 100-метрових прибережних захисних смуг озер, розташованих в м. Бровари між вул. Сонячна та Фельдмана.

Водночас, з метою повного та всебічного вирішення спору у даній справі з огляду на необхідність встановлення наявності/відсутності накладання земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521 на землі, зокрема, водного фонду, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2018 призначено судову земельно-технічну експертизу в справі №911/431/18, на вирішення якої поставлено таке питання №1: чи накладається земельна ділянка кадастровий №:00:064:0521 площею 1,8000 га на землі водного фонду? Якщо так, то визначити межі та площу частин земельної ділянки, що накладаються на землі водного фонду.

Згідно висновку за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №15852/18-41 від 28.05.2019, наданого на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 18.06.2018 у справі №911/431/18, за результатами проведених судовим експертом досліджень по питанню №1 вказано, що з урахуванням законодавчих приписів та містобудівної документації м. Бровари Київської області, земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 розташована поза межами розмірів прибережної захисної смуги водних об`єктів, а тому не накладається на землі водного фонду.

З дослідницької частини вказаного вище висновку слідує, що відповідне експертне дослідження проводилось судовим експертом з урахуванням розмірів прибережної захисної смуги водних об`єктів, які визначені містобудівною документацією м. Бровари, зокрема в аналітичній частині пояснювальної записки проекту містобудівної документації «Генеральний план міста Бровари (зміни)», а саме: пропозиції по подальшому встановленню для озер та ставків площею менше 3 га 25 метрів.

Під час розгляду спору у даній справі у сторін склались протилежні позиції стосовно характеристики водних об`єктів поблизу наданої відповідачу 2 в оренду земельної ділянки, зокрема прокурор стверджував, що вказані водні об`єкти є озерами, а відповідачі зауважували, що це штучно створені об`єкти за рахунок порушення земляного покрову замулені ставки.

Приписами ст. 1 Водного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) унормовано, що

- водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт);

- озеро - природна западина суші, заповнена прісними або солоними водами;

- ставок - штучно створена водойма місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів.

Так, з матеріалів справи слідує та не заперечується сторонами, що поблизу відведеної згідно спірного рішення в оренду відповідачу 2 земельної ділянки, а саме між вул. Фельдмана та вул. Сонячна вздовж вул. Ольги Кобилянської, знаходиться два водних об`єкта.

Відповідно до п. 2, підп. 4.1. та 4.8. п. 4 Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 18.03.2013 №99, цей Порядок спрямовано на встановлення технічних параметрів водного об`єкта, гідрологічних характеристик річки (водотоку), регламентацію експлуатаційної діяльності на водосховищах, ставках та озерах (далі - водний об`єкт) для забезпечення сталого використання (включаючи кількісне та якісне відновлення) усіх ресурсів, пов`язаних з існуванням водойми, надійності функціонування споруд і для підвищення ефективності їх використання.

Паспорт водного об`єкта розробляється за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, і складається із: короткої пояснювальної записки, де зазначаються, зокрема, назва водного об`єкта; графічних матеріалів, зокрема ситуаційний план водного об`єкта, М 1:10000 - 1:50000; план водного об`єкта, М 1:500 - 1:2000.

Згідно наявних в матеріалах справи копії паспортів водних об`єктів, розроблених Басейновим управлінням водних ресурсів середнього Дніпра та погоджених 23.05.2019 Державним агентством водних ресурсів України, водні об`єкти, що знаходяться вздовж вул. Ольги Кобилянської, є ставками площею 0,6440 га та 0,3960 га.

Поряд з тим, судом враховано, що погодження та розроблення паспортів водних об`єктів, як і встановлення відповідного законодавчого регулювання щодо розробки таких паспортів, вже після прийняття відповідачем 1 спірного рішення про відведення в оренду відповідачу 2 земельної ділянки, жодним чином не спростовує обставин наявності водних об`єктів станом на момент прийняття спірного рішення та не нівелює можливість визначення, надалі, технічних параметрів таких водних об`єктів і визначення їх назв, що є незмінними у часі.

З огляду вищевказаного, суд дійшов висновку про необгрунтованість доводів прокурора про те, що водні об`єкти поблизу переданої в оренду відповідачу 2 земельної ділянки є озерами.

Лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області №10-10-0.222-12137/2-19 від 19.09.2019 щодо відомостей статистичної звітності по формі №6-зем на території м. Бровари відхиляється судом як неналежний доказ віднесення водних об`єктів до озер, оскільки викладені у такому листі відмості є лише формою статистичної звітності, тобто певних зібраних з інших джерел даних, і не містять інформації на підставі яких документів до неї заносяться такі дані.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 920/691/18.

Водночас, як слідує зі змісту вказаного листа Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області окрім того, що землі під ставками (гр. 76) не обліковувались станом на 01.01.2006, 01.01.2007 та 01.01.2016, зокрема зазначено, що під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманам (гр. 75) обліковувались землі площею 0,2000 га, не надані у власність або постійне користування, попри те як площа водних об`єктів поблизу переданої в оренду відповідачу 2 земельної ділянки - 0,6440 га та 0,3960 га.

Що ж до листів Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області №01-12/53 від 24.01.2018 та Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 18.10.2017 №01-01/488 із відповідними схемами накладення земельних ділянок на землі водного фонду, то останні оцінюються судом критично, позаяк їх зміст містить лише посилання на те, що земельні ділянки накладаються на озера, які, зокрема з посиланням Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області, зробленим на Генеральний план м. Бровари, розташовані між вул. Сонячна та вул. Фельдмана.

Отже вказані вище листи містять суб`єктивну, нічим не підтверджену інформацію відповідних органів та не є належним і допустимим доказами на підтвердження віднесення водних об`єктів поблизу переданої в оренду відповідачу 2 земельної ділянки до озер.

Приписи ст. 88 Водного кодексу України презюмують, що прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

- для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

- для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

- для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно з п. 2.9. Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 №434 (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення), у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 №486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", з урахуванням конкретної ситуації.

Відповідно до пп. 1, 5, 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №486 від 08.05.1996 (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) цей Порядок встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них.

Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.

Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад.

На землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

З системного аналізу наведених норм законодавства слідує, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити із нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 №486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", тоді як сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим прибережної захисної смуги.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №904/5974/16 та від 24.04.2019 у справі № 915/370/16.

В матеріалах справи відсутня передбачена вищевказаними законодавчими приписами землевпорядна документація зі встановлення прибережних захисних смуг водних об`єктів поблизу наданої відповідачу 2 в оренду земельної ділянки.

З огляду вищевказаного, враховуючи відсутність землевпорядної документації зі встановлення прибережних захисних смуг ставків поблизу переданої в оренду відповідачу 2 земельної ділянки, суд дійшов висновку, що нормативні розміри прибережних захисних смуг для таких водних об`єктів згідно ст. 88 ВК України складають 25 метрів.

Згідно ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 104 ГПК Украни висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З огляду на вказані приписи процесуального законодавства, а також зроблені судом на підставі норм матеріального права висновки щодо водних об`єктів ставків, та врахування для них 25-метрових нормативних розмірів прибережних захисних смуг згідно ст. 88 ВК України, суд дійшов висновку, що в частині надання судовим експертом назви водному об`єкту озеро, та визначення підстави встановлення прибережної захисної смуги згідно аналітичної частини пояснювальної записки проекту містобудівної документації «Генеральний план міста Бровари (зміни)», висновок судового експерта за результатами проведення, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 18.06.2018 у справі №911/431/18, судової земельно-технічної експертизи №15852/18-41 від 28.05.2019 підлягає відхиленню, оскільки покладена в основу дослідження документація містить лише пропозиції по подальшому встановленню прибережних захисних смуг та не є відповідною землевпорядною документацією зі встановлення прибережних захисних смуг у розумінні наведених вище законодавчих приписів.

Поряд з тим, загалом з наданого судовим експертом висновку за результатами судової земельно-технічної експертизи №15852/18-41 від 28.05.2019 та викладеного в його дослідницькій частині схематичного малюнку №3, попри невірно надану судовим експертом назву водному об`єкту та визначення підстави встановлення розміру прибережної захисної смуги, який співпадає з нормативним розміром прибережної захисної смуги згідно ст. 88 ВК України для ставка (25 метрів), слідує, що земельна ділянка кадастровий номер :00:064:0521 не накладається на 25-метрові прибережні захисні смуги ставків.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів прокурора щодо передання земельної ділянки кадастровий номер :00:064:0521 в оренду відповідачу 2 для житлової забудови за рахунок земель водного фонду.

Судом відхиляється поданий прокурором на підтвердження обставин накладення земельної ділянки висновок експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №12/18 від 22.02.2018 в цілому, оскільки такий висновок зроблений на підставі невірно визначеного розміру прибережних захисних смуг водних об`єктів, озер 100 метрів, частково стосується інших земельних ділянок, що не стосуються предмету спору у даній справі, а також у такому висновку, в порушення ч. 5 ст. 101 ГПК України, не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, тоді як саме лише посилання у вступній частині висновку на мету поданої прокурором заяви про проведення експертизи для подачі позову, не свідчить про дотримання відповідного процесуального припису.

З огляду вищевказаного, судом також не приймаються до уваги як належні та допустимі докази на підтвердження обставин накладення земельної ділянки кадастровий номер :00:064:0521 на прибережні захисні смуги водних об`єктів надані прокурором викопіювання з плану землекористування м. Бровари та лист Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 18.10.2017 №01-01/488 із відповідними схемами накладення земельних ділянок на землі водного фонду, зокрема на якому зображено накладення земельної ділянки на 100-метрову захисну смугу озер.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Поряд з тим, приписами ч.ч. 1, 2, 4 статті 20 ЗК України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) унормовано, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Окрім того, відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Так, зі змісту копії витягу спірного рішення Броварської міської ради слідує, що в оренду відповідачу 2 для будівництва багатоквартирної житлової забудови надано земельну ділянку площею 1,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), як землі житлової забудови на частині території IV житлового району.

Однак, відомостей щодо відведення вказаної вище земельної ділянки частково за рахунок земель лісового фонду належної на праві постійного користування КП Дарницьке лісопаркове господарство земельної ділянки у виділі 12 кварталу 83, спірне рішення відповідача 1 не містить.

До того ж, належних та допустимих доказів прийняття органом місцевого самоврядування рішень стосовно віднесення або зміни цільового призначення відповідних земель у виділі 12 кварталу 83 до іншої категорії, аніж категорія землі лісового фонду, суду не надано.

Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів погодження органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства зміни цільового призначення належних КП Дарницьке лісопаркове господарство на праві постійного користування земель лісового фонду, як і не надано доказів отримання від вказаного землекористувача згоди на вилучення у нього частини земельної ділянки.

Згідно наявного в матеріалах справи листа КП Дарницьке лісопаркове господарство№25 від 19.01.2018 вказане господарство зазначило, що жодних погоджень на вилучення земельних ділянок не надавало.

Отже, спірним рішенням відповідача 1 надано ТОВ Кондитер-Інвест в оренду для житлової забудови земельну ділянку, частина якої відноситься до земель лісового фонду без дотримання порядку зміни цільового призначення таких земель та без отримання згоди землекористувача на вилучення.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів прокурора стосовно порушення відповідачем 1 законодавства при прийнятті рішення 25.12.2006 за №192-13-05 в частині передачі в оренду відповідачу 2 земельної ділянки, сформованої частково за рахунок земель лісогосподарського призначення.

Доводи ж відповідачів щодо обставин правомірної розробки проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521, отримання таким проектом позитивних висновків та погоджень відповідних органів, зокрема позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації від 25.12.2006 №4а-494, визнаються судом неспроможними, оскільки вказані погодження та дослідження відповідно уповноважених органів на певному етапі процедури надання земельної ділянки у користування не виключають наявності необ`єктивної оцінки землевпорядної документації з боку таких органів та не є безумовною ознакою законності прийнятих на їх підставі рішень про надання землі у користування за умови встановлення судом обставин незаконності таких рішень на підставі всебічного дослідження доказів у справі.

Також судом, з огляду наведених вище висновків, відхиляються посилання відповідача 1 на правомірну зміну цільового призначення земельної ділянки, оскільки вказані аргументи відповідача 1 грунтуються на зазначенні ним у спірному рішенні про виділення земель житлової забудови за рахунок сільськогосподарських земель запасу, що, попри те, не спростовує встановлених судом обставин виділення такої земельної ділянки частково за рахунок земель лісогосподарського призначення, відомостей стосовно яких, як і дотримання процедури їх вилучення та зміни цільового призначення, спірне рішення не містить.

У відповідності до п. а ч. 1 ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Статтею 21 Цивільного кодексу України унормовано, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як вбачається зі змісту позовної заяви прокурор оскаржує рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05 в частині надання відповідачу 2 в оренду земельної ділянки, тоді як згідно прохальної частини позовної заяви, з урахування зміни предмета позову, прокурор просить суд, зокрема, визнати незаконним та скасувати рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05 в цілому.

Поряд з тим, зі змісту наявної в матеріалах справи копії витягу вказаного спірного рішення слідує, що останнє містить результати вирішення відповідачем 1 інших питань, які прокурором у даній справі не оскаржено та обгрунтування незаконності і порушення в цілому таким рішенням інтресів держави не наведено.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також встановлення обставин передання відповідачем 1 в оренду відповідачу 2 частини земель лісового фонду з порушенням законодавчо закріпленого порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення та її вилучення, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05 є нормативно обгрунтованою та доказово підтвердженою в частині вирішення відповідачем 1 питання про надання відповідачу 2 в оренду земельної ділянки.

Водночас, позовна вимога прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05 в решті питань є нормативно безпідставною та доказово необгрунтованою.

Крім того, посилаючись на порушення законодавчих вимог при виділенні відповідачу 2 в оренду земельної ділянки, прокурор просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 26.06.2008, який укладений щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521 між Броварською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест та зареєстровано у Київській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41 від 03.07.2008, в редакції додаткового договору №2 від 19.02.2019, з припиненням зобов`язань за останнім на майбутнє, на підставі, зокрема, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент укладення договору оренди та на момент його державної реєстрації) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України (в редакції, що діяла станом на момент укладення договору оренди та на момент його державної реєстрації) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Приписами статей 202, 215, 236 ЦК України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Поряд з тим, у відповідності до п. б ч. 1 ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Водночас, як слідує зі змісту оспорюваних договору оренди землі від 26.06.2008 та укладеного до нього додаткового договору №2 від 19.02.2019, земельна ділянка надана відповідачу 2 в оренду для будівництва багатоквартирного житлового будинку, тоді як рішення, на підставі якого укладено відповідний правочин, за встановленими судом обставинами прийнято з порушенням законодавчо закріпленого порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення та її вилучення.

Вказане вище свідчить про обґрунтованість доводів прокурора стосовно того, що укладення як спірного договору оренди, так і додаткового договору до нього, відбулось з порушенням законодавчих вимог, зокрема в частині порушення порядку зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення, що згідно статті 21 Земельного кодексу України, є підставою для визнання недійсним відповідних правочинів, у тому числі з припиненням зобов`язань на майбутнє, з урахуванням ст. 236 ЦК України та обставин продовження строку оренди за додатковим договором №2 від 19.02.2019 до договору.

За таких обставин, враховуючи недотримання сторонами при укладенні договору оренди землі передбаченого земельним законодавством України порядку передачі земельної ділянки в оренду в частині земель лісового фонду з порушенням законодавчо закріпленого порядку зміни цільового призначення земельної ділянки та погодження її вилучення, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог прокурора про визнання недійсним договір оренди землі від 26.06.2008, який укладений щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521 між Броварською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест та зареєстровано у Київській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41 від 03.07.2008, в редакції додаткового договору №2 від 19.02.2019, з припиненням зобов`язань за останнім на майбутнє.

Доводи відповідача 1 стосовно неналежного представництва прокурором інтересів держави, як позивачем, у даній справі відхиляються судом з огляду на те, що підставою звернення прокурора до суду, зокрема за встановленими вище обставинами, є незаконна передача в оренду земельної ділянки лісогосподарського призначення, що порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороню таких категорій земель, тоді як у відповідно уповноважених державою органів відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовами про визнання визнання незаконними та скасування рішень про надання в оренду земельних ділянок, а також визнання недійсними договорів оренди землі.

Посилання відповідача 1 на суперечність викладених прокурором у позовній заяві доводів про право Держгеокадастру та його територіальних органів звертатися до суду з позовами про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, та при цьому не зазначення вказаного органу у якості позивача, визнаються судом не спроможними, позаяк вимога про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок не є предметом справи за поданим прокурором позовом.

Крім того, КП «Дарницьке лісопаркове господарство» правильно залучено до участі у даній справі, як третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки позов прокурор подано саме на захист інтересів держави щодо використання земель лісового фонду, а не інтересів постійного землекористувача, який не позбавлений права самостійно захистити свої інтереси шляхом подання позову до суду.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та ч. ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України, для звернення прокурора до суду з відповідним позовом, оскільки зокрема згідно ч. 5 ст. 53 ГПК України у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Що ж до заяв відповідачів про застосування строку позовної давності до заявлених вимог прокурора слід зазначити таке.

За доводами відповідача 2, про існування оскаржувані рішення та договір держава в особі її органів довідалася в 2008 році, з огляду на реєстрацію 26.06.2008 права оренди на земельну ділянку та внесення відповідачем 2 орендної плати за земельну ділянку, порядок та строки сплати якої контролюють органи Державної фіскальної служби України.

Натомість, прокурор у позовній заяві вказав, що йому стало відомо про незаконне вилучення земель лісового та водного фондів під час реєстрації кримінального провадження за №0000334 від 22.09.2017, копію витягу з якого прокурором долучено до позову.

Водночас, посилаючись на відсутність у відповідних контролюючих органів права на звернення до суду з вимогами про визнання недійсним договору та скасування рішення, а також з огляду об`єктивну необізнаність Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство про обставини порушення законодавства під час виділення відповідачу 2 в оренду земельної ділянки, зокрема за рахунок земель лісового фонду, прокурор вважає поважними причини пропуску передбаченого ст. 257 трьохрічного строку на звернення із вказаним позовом до суду, що, на його думку, свідчить про наявність передбачених ч. 5 ст. 267 ЦК України підстав для захисту порушених прав.

За приписами ст. ст. 253, 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, оскільки позивач повинен також довести той факт, що він не міг довідатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 Господарського процесуального кодексу України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 16.01.2019 у справі №910/15944/17.

Так, пунктом 9 Розділу XV Перехідних положень Конституції України (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення та укладення спірного договору) передбачено, що прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію нагляду за додержанням і застосуванням законів та функцію попереднього слідства - до введення в дію законів, що регулюють діяльність державних органів щодо контролю за додержанням законів, та до сформування системи досудового слідства і введення в дію законів, що регулюють її функціонування.

Згідно приписів ст. ст. 1, 6, 19 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення та укладення спірного договору) прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема:

- відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам;

- додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора.

Приписами ст. ст. 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (в редакції, що діяла станом на момент прийняття відповідачем 1 спірного рішення та укладення спірного договору) унормовано, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема: проведення перевірок; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- передавати до органів прокуратури, органів дізнання та досудового слідства акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину.

Отже, на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідачем 1 в частині передачі в оренду відповідачу 2 земельної ділянки та на момент укладення між відповідачами договору оренди землі від 26.06.2008 на органи прокуратури, як єдину систему, був покладений обов`язок здійснення прокурорського нагляду за додержанням законів у діяльності, зокрема, органів місцевого самоврядування, а тому суд дійшов висновку, що починаючи з липня 2008 року (реєстрація договору оренди землі) прокурор, з урахуванням наданих йому законом повноважень, мав можливість і був зобов`язаний отримати повну та достовірну інформацію про спірні у даній справі рішення і договір, відтак дослідити їх на предмет законності.

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з серпня 2008 року органи прокуратури могли бути обізнаними з обставинами порушення порядку виділення за рішеням Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05 та договором оренди земельної ділянки від 26.06.2008 відповідачу 2 в оренду земельної ділянки частково за рахунок земель лісового фонду.

Поряд з тим, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, в листопаді 2014 року Заступник прокурора Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Броварської міської ради Київської області та Приватного підприємства «Спартак» про визнання недійсним п. 6.24 рішення Броварської міської ради Київської області №192-13-05 від 25.12.2006, п. 2.2 рішення Броварської міської ради Київської області №367-22-05 від 14.06.2007, п. 7.12 рішення Броварської міської ради Київської області №56-03-06 від 09.12.2010 та про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки №1192 від 05.07.07р. та договорів про внесення змін нього №1 від 02.03.2009 та №31 від 07.02.2011.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі № 911/4763/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2015, у задоволенні вищевказаного рішення відмовлено з огляду на те, що прокурором не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Водночас, судом також було досліджено, що прокурор не надав суду доказів поважності причин пропуску строку позовної давності, а тому суд прийшов до висновку, що позов був поданий прокурором вже після спливу такого строку.

З огляду вказаного слідує, що прокурор в 2014 році був обізнаний про наявність спірного рішення в цілому, що не перешкоджало йому дослідити його також в частині законності виділення відповідачу 2 у даній справі земельної ділянки в оренду.

Доводи прокурора стосовно того, що про незаконне вилучення земель лісового та водного фондів він дізнався під час реєстрації кримінального провадження за №0000334 від 22.09.2017 визнаються судом доказово необґрунтованими, оскільки надана прокурором копія витягу з кримінального провадження за №0000334 містить лише виклад обставин про встановлення в ході досудового розслідування незаконності виділення ТОВ «Кондитер-Інвест» земельної ділянки, попри те як відомостей про період проведення такого розслідування та його початок такий витяг не містить, а прокурором не надано жодних документів на підтвердження обставин проведення вказаного розслідування.

Відповідно до ст. ст. 254, 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що трирічний термін на звернення прокурора до суду з вимогами у даній справі сплив у 2011 році.

Водночас, як слідує з відмітки органу поштового зв`язку на описі вкладення у цінний лист про направлення до Господарського суду Київської області позовної заяви керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області до Броварської міської ради Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, відповідний позов було подано 02.03.2018, тобто після спливу встановленого ст. 257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності.

Водночас, посилання прокурора, в обґрунтування поважності причин пропуску позовної давності, на відсутність у відповідних контролюючих органів права на звернення до суду з вимогами про визнання недійсним договору та скасування рішення, та на об`єктивну необізнаність Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство про обставини порушення законодавства під час виділення відповідачу 2 в оренду земельної ділянки, визнаються судом неспроможними з огляду на те, що нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими органами місцевого самоврядування рішеннями, який органи прокуратури були зобов`язані проводити як на момент виникнення спірних правовідносин так і після, позбавляє прокурора права посилатися на відсутність можливості дізнатися про наявність спірних рішень до спливу позовної давності.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строків позовної давності, аніж спростованих судом вище, прокурором не наведено.

Частиною 4 статті 267 ЦК України унормовано, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи необґрунтованість доводів прокурора щодо порушення строків позовної давності та відсутність поважних причин їх пропуску, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області до Броварської міської ради Київської області та Товариства з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест про:

- визнання незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05 в частині вирішення відповідачем 1 питання про надання відповідачу 2 в оренду земельної ділянки;

- визнання недійсним договору оренди землі від 26.06.2008, який укладений щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521 між Броварською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест та зареєстровано у Київській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41 від 03.07.2008, в редакції додаткового договору №2 від 19.02.2019, з припиненням зобов`язань за останнім на майбутнє, у зв`язку зі спливом позовної давності.

Вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05 в решті питань задоволенню не підлягають з огляду на доказову та нормативну необгрунтованість відповідно заявленої вимоги, у тому числі стосовно порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави таким рішеннм в цілому.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом прокуратуру Київської області.

Понесені ж відповідачем 2 витрати по сплаті вартості судової експертизи у даній справі, призначеної ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2018, покладаються судом на відповідача 2, як заінтересовану сторону у проведенні судової експертизи, висновки за результатами проведення якої частково вплинули на встановлення обставин по суті спору у даній справі в розрізі доказового підтвердження накладення переданої в оренду відповідачу 2 земельної ділянки на землі лісового фонду.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 137, ідентифікаційний код 02909996) до Броварської міської ради Київської області (07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Гагаріна, будинок 15, ідентифікаційний код 26376375) та Товариства з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест (03115, м. Київ, вул. Святошинська, будинок 32, ідентифікаційний код 31956814) про:

- визнання незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 25.12.2006 за №192-13-05;

- визнання недійсним договору оренди землі від 26.06.2008, який укладений щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0521 між Броварською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондитер-Інвест та зареєстровано у Київській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах за №41 від 03.07.2008, в редакції додаткового договору №2 від 19.02.2019, з припиненням зобов`язань за останнім на майбутнє, відмовити повністю.

2. Понесені прокуратурою Київської області судові витрати покласти на прокуратуру Київської області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.12.2019.

Суддя В.А. Ярема