ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Справа № 915/2026/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: фермерського господарства Фермерського господарства ЕВЕРЕСТ Осадченка Євгена Васильовича,

вул. Баштанська, 74, с. Новоолександрівка, Баштанський район. Миколаївська область, 56182, ,

до відповідача: Головного управління ДПС у Миколаївській області,

вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ,

про: визнання права власності,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Кіян О.В., згідно ордеру

від відповідача: не з`явився

в с т а н о в и в:

20.09.2019 року позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання за фермерським господарством Фермерське господарство ЕВЕРЕСТ Осадченка Євгена Васильовича () права власності на врожай соняшника, вирощуваного у 2019 році на земельних ділянках загальною площею 490,16 га, розташованих в межах Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області з кадастровими номерами :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га та :06:000:0047 площею 122,65 га.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/2026/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 24.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/2026/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.10.2019 року, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

21.10.2019 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 44).

Ухвалою суду від 21.10.2019 року, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 25.11.2019 року.

06.11.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 54-58), в якому відповідач проти позову заперечує. В обгрунтування заперечень зазначає, що позивач не набув право власності або користування земельними ділянками, на яких здійснив посів соняшника, отже не має право використовувати корисні властивості землі для виробництва на ній сільськогосподарської продукції. Окрім того, постановою слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області від 16.09.2019 врожай соняшника, що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:000:0047 площею 122,65 га, :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню.

11.11.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про поновлення процесуальних строків на її подання (а.с. 93-97, 105-106).

Суд задовольнив клопотання позивача та поновив процесуальний строк на подання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.12.2019 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 26.11.2019 року.

16.12.2019 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

17.12.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Під час огляду, який здійснювався 06.09.2019 року слідчим СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області за участі спеціалістів - виконувача обов`язків начальника відділу здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру в області та інженера-геодезиста місця події, а саме: земельних ділянок з кадастровими номерами -06-000:0047 площею 122,65 га, :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га встановлено, що земельні ділянки засаджені соняшником. Після первинного огляду майна, членами комісії встановлено стан посіву соняшника 2019 року врожаю, яке на двох ділянках: 200,66 га за кадастровим номером :06:000:0045 та 166,85 га за кадастровим номером :06:000:0046 потребує негайного збору майбутнього врожаю, а на земельній ділянці 122,65 га за кадастровим номером :06:000:0047 збір врожаю треба проводити не раніше жовтня місяця 2019 року.

Враховуючи стан посівів, який потребує негайного збору та витрати на його зберігання, які є непропорційно великими, з метою запобігання втрат бюджету ГУ ДПС у Миколаївській області було вирішено прийняти рішення щодо його реалізації у найкоротший термін відповідно до п. 3.15 та п. 3.17 Розділу III «Методичних рекомендацій з окремих питань організації роботи з безхазяйним майном та майном, що переходить у власність держави» ДФС України від 04.08.2015 року.

Миколаївська місцева прокуратура №2 листом від 09.09.2019 року №32/6-603вих-19 (а.с. 60-62), адресованим в.о. начальника Головного управління ДПС у Миколаївській області повідомила наступне.

У провадженні СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000037 від 03.09.2019 за фактом самовільного зайняття земельних ділянок в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області з кадастровими номерами :06:000:0047 площею 122,65 га, :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га. Правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення визначена за ч.1 ст. 197-1 КК України.

Так, до Миколаївської місцевої прокуратури № 2 надійшло звернення виконувача обов`язків Білозірського сільського голови Вітовського району про те, що невідомі особи самовільно засіяли соняшником земельні ділянки державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району з кадастровими номерами :06:000:0047 площею 122,65 га, :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно даних Публічної кадастрової карти України вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перебувають у власності держави.

Окрім того, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказані земельні ділянки перебувають у державній власності в особі Головного управління Держгеокадастру в області, відомості про інші речові права на дані земельні ділянки не зареєстровані.

Водночас, 06.09.2019 року слідчим СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області за участі спеціалістів - виконувача обов`язків начальника відділу здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру в області та інженера-геодезиста проведений огляд місця події, а саме: земельних ділянок з кадастровими номерами -06-000:0047 площею 122,65 га, :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га. В ході огляду встановлено, що земельні ділянки засаджені соняшником.

Таким чином встановлено, що земельні ділянки державної власності з кадастровими номерами :06:000:0047 площею 122,65 га, :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га використовуються невідомими особами самовільно, без правовстановлюючих документів, що спричиняє збитки державі в особі Білозірської сільської ради Вітовського району.

Відповідно до статті 189 Цивільного кодексу України продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Питання щодо права власності на отриманий в результаті користування земельними ділянками врожай врегульовано статтею 95 глави 15 Право користування землею Земельного кодексу України, відповідно до п. б ч. 1 якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур на вироблену сільськогосподарську продукцію.

Установлено, що жодна фізична та/або юридична особа майнових прав користування вищевказаними земельними ділянками не набувала, а тому не має права використовувати корисні властивості землі для виробництва на ній сільськогосподарської продукції.

При цьому, дії невстановлених в ході досудового розслідування осіб щодо посіву та вирощування сільськогосподарської культури соняшнику являються неправомірними, а тому факт посіву та вирощування товарної сільськогосподарської продукції не породжує у останніх майнових прав на отриману, в результаті незаконного використання земельної ділянки, сільськогосподарську продукцію - урожай насіння соняшника.

Таким чином, відповідно до приписів ст. ст. 189, 328 ЦК України власником сільськогосподарської продукції, вирощеної на спірних земельних ділянках, є держава.

Згідно з п. п. 1.23 ст. 19-1 Податкового кодексу України до повноважень органів державної фіскальної служби належить організація роботи з виявлення, обліку, зберігання, оцінки та розпоряджання безхазяйним майном та іншим майном, що переходить у власність держави.

Враховуючи викладене, прокуратура просить вжити заходів щодо визнання посівів соняшника, що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:000:0047 площею 122,65 га, :06:000:0045 площею 200 66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га, із земель державної власності, не наданих у власність та користування, які розташовані в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, безхазяйним майном та їх реалізації в дохід держави.

12.09.2019 року в.о. начальника ГУ ДПС у Миколаївській області затверджений акт опису №3/14-29-17-05-18, попередньої оцінки та передачі майна на відповідальне зберігання майна, що переходить у власність держави (а.с. 84).

Згідно вказаного акту майно у вигляді посівів соняшника на вищевказаних земельних ділянках передано на відповідальне зберігання ТОВ Интернационалист.

12.09.2019 року В.о. начальника ДПС у Миколаївській області було прийнято рішення №3 про розпорядження майном, що переходить у власність держави, яке швидко псується або витрати на його зберігання якого є непропорційно великими порівняно з його вартістю відповідно до якого було прийнято рішення передати майно на реалізацію (а.с. 87).

Листом від 16.09.2019 року (а.с. 13-14) позивач звернувся до в.о. начальника Головного управління ДПС у Миколаївській області (копія прокурору Миколаївської області), в якому зазначив наступне.

В травні 2019 року фермерським господарством Фермерське господарство ЕВЕРЕСТ Осадченка Євгена Васильовича (далі Фермерське господарство) здійснено посів сільськогосподарської культури - соняшника на земельних ділянках державної форми власності, розташованих в межах Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, загальною площею 490,16 га.

В ході проведення посівних робіт господарством проведено культивацію полів, посів соняшника та каткування посівів, внесення мінеральних добрив. Загальна сума витрат господарства на проведення посівної кампанії склала 835800,00 грн.

13.09.2019 року Фермерське господарство, виїхавши на земельні ділянки для проведення збору врожаю соняшника, дізналося про заборону здійснення сільськогосподарських робіт у зв`язку з належністю оброблених земель до земель державної власності.

Сільськогосподарські роботи з посіву соняшника та посівна кампанія були проведені при відсутності у Фермерського господарства документів, підтверджуючих право користування земельними ділянками загальною площею 490,16 га, розташованими в межах Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, з кадастровими номерами :06:000:0045 площею 200,66 га; :06:000:0046 площею 166,85 га та :06:000:0047 площею 122,65 га.

Із посиланням на викладене та приписи ст.ст. 95, 96 Земельного кодексу України, ст.ст. 269-271, 288 Податкового кодексу України, ст. 410 Цивільного кодексу України, позивач просить надати господарству можливість:

- здійснення оплати встановлених чинним законодавством платежів,

для чого надати господарству відповідний рахунок на оплату;

- провести збір врожаю соняшника на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:000:0045, :06:000:0046 та :06:000:0047.

До зазначеного листа позивачем долучено зокрема:

- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №236474 щодо фермерського господарства Фермерського господарства ЕВЕРЕСТ Осадченка Євгена Васильовича ();

- копію довідки №790/788/11 від 08.11.2011 року про взяття на облік платника податків;

- копію свідоцтва платника єдиного податку серії А №029441;

- копію довідки АБ №592314 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ);

- копію паспорту на ім`я ОСОБА_1 ;

- копію накладної №1 від 03.04.2019 року, згідно якої Фермерське господарство Зерноград-в поставило позивачу насіння соняшника кількістю 3 т, вартістю 40 000,00 грн. за тону, загальною вартістю 120 000,00 грн.;

- копії свідоцтв про реєстрацію машин: культиватора, сівалки, тракторів;

- копію договору поставки №16/04-1-2019 від 16.04.2019 року (з Додатком №1), укладеного між позивачем як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю АТК Віалант як постачальником, згідно якого сторони домовились про поставку дизельного палива в кількості 6500 літрів за ціною 30,738 грн., з доставкою згідно заявки на загальну суму 199800,00 грн.;

- копії видаткових накладних на поставку позивачу від постачальника ТОВ ФРЕЯ ТРЕЙД товару Добриво органомінеральне універсальне рідке КАС-актив марка А:

№136 від 04.02.2019 року, кількість 20 т, вартість 172000,00 грн.,

№152 від 11.02.2019 року, кількість 20 т, вартість 172000,00 грн.,

№171 від 14.02.2019 року, кількість 10 т, вартість 86 000,00 грн.;

№151 від 08.02.2019 року, кількість 10 т, вартість 86 000,00 грн.

Листом від 18.09.2019 року (а.с. 31), адресованим в.о. начальника Головного управління ДПС у Миколаївській області (копія прокурору Миколаївської області), позивач в доповнення до листа від 16.09.2019 року просив прийняти документи, підтверджуючі факт понесення позивачем витрат на придбання добрив, надання позивачу відстрочки до 31.12.2019 року в оплаті поставленого дизельного пального та посівного матеріалу (насіння соняшника):

- копію Додаткової угоди №2 від 16.04.2019 року до договору поставки №16/04-1-2019, згідно якої покупець проводить оплату за товар до 31.12.2019 року;

- копію договору поставки №1 від 01.04.2019 року, укладеного між позивачем як покупцем та Фермерським господарством ЗЕРНОГРАД V;

- копію квитанції №0.0..1 від 25.01.2019 року на суму 299000,00 грн., призначення платежу: оплата за добриво;

- копію квитанції №0.0..1 від 28.01.01.2019 року на суму 217000,00 грн., призначення платежу: оплата за добриво.

Головне управління ДПС у Миколаївській області листом №379/10/14-29-10-22 від 19.09.2019 року (а.с. 35), адресованим позивачу, повідомило наступне.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області розглянуто лист без дати та номера вхідний 18.09.2019 року, стосовно надання рішення відповідно до якого посіви соняшника визнанні безхазяйним, та повідомляє наступне.

10.09.2019 року до ГУ ДПС у Миколаївській області надійшла інформація, лист від 09.09.2019 року № 32/6-603 вих.-19 від Миколаївської місцевої прокуратури №2 щодо виявлення майна, а саме: посіви соняшника 2019 року, що знаходяться на земельних ділянках 122,65 га за кадастровим номером: :06:000:0047, 200,66 га за кадастровим номером :06:000:0045 та 166,85 га за кадастровим номером :06:000:0046, загальною площею 490,16 га із земель державної власності непереданих у власність або не наданих у користування.

Відповідно до пункту 1 статті 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських культур, на вироблену продукцію.

Враховуючи вищезазначене, після первинного огляду майна, членами комісії встановлено посіви соняшника 2019 року врожаю на ділянках 200,66 га за кадастровим номером :06:000:0045; 166,85 га за кадастровим номером :06:000:0046; 122,65 га за кадастровим номером: :06:000:0047 про що було складено відповідний Акт опису, попередньої оцінки та передачі майна на відповідальне зберігання майна, що переходить у власність держави від 12.09.2019 року №3/14-29-17-05-18.

Згідно Акту опису, попередньої оцінки та передачі майна на відповідальне зберігання майна, що переходить у власність держави від 12.09.2019 року №3/14-29-17-05-18, майно передано на відповідальне зберігання ТОВ Интернационалист (а.с. 36).

Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області листом №10-14-0.16-6345/2-19 від 20.09.2019 року (а.с. 46-47), адресованим слідчому СУ ГУНП в Миколаївській області, повідомило наступне.

За результатами розгляду листа від 19.09.2019 року №7835/24-19 Головне управління Держгеокадастру у Миколаївської області повідомляє, що на виконання постанови Миколаївської місцевої прокуратури №2 від 04.09.2018 року про залучення спеціаліста Держгеокадастру у Миколаївській області для участі в проведенні огляду місця події у кримінальному проваджені від 03.09.2019 року №0000037 було погоджено кандидатуру в.о. начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Березнегуватському, Вітовському та Снігурівському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Валешинського О.С.

В ході огляду 06.09.2019 року земельних ділянок з кадастровим номером :06:000:0045, фактична площа якої встановлювалася сертифікованим інженером-геодезистом Аштема А.І, відповідно до якої самовільно зайнято земельну ділянку площею 198,2426 га, розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок становить 245181,848 грн;

кадастровим номером :06:000:0046, фактична площа якої

встановлювалася сертифікованим інженером-геодезистом Аштема А.І, відповідно до якої самовільно зайнято земельну ділянку площею 165,0609 га, розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок становить 204143,491 грн;

кадастровим номером :06:000:0047, фактична площа якої встановлювалася сертифікованим інженером-геодезистом Аштема А.І, відповідно до якої самовільно зайнято земельну ділянку площею 121,2956 га, розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок становить 150015,584 грн.

Зазначений розрахунок здійснено відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

Шкоду заподіяну в наслідок самовільного зайняття земельних ділянок має бути внесено через установу банку України на рахунок: Вітовське УК/с.Білозірка/24062200; ; ДКСУ Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; р/р НОМЕР_1 ; ККД 24062200.

23.09.2019 року ОСОБА_1 оплатив зазначену шкоду, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23.09.2019 року на суму 599341,00 грн. (а.с. 48)

Предметом спору у даній справі є вимога позивача визнати за фермерським господарством Фермерське господарство ЕВЕРЕСТ Осадченка Євгена Васильовича () права власності на врожай соняшника, вирощуваного у 2019 році на земельних ділянках загальною площею 490,16 га, розташованих в межах Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області з кадастровими номерами :06:000:0045 площею 200,66 га, :06:000:0046 площею 166,85 га та :06:000:0047 площею 122,65 га.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається зокрема на приписи ст.ст. 90, 95, 96 Земельного кодексу України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 189, 316, 317, 321, 328, 335 Цивільного кодексу України, п.п. 191.1.23. ст. 191, ст.ст. 269-271, 288 Податкового кодексу України.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 10.1.1. Податкового кодексу України до місцевих податків належить зокрема податок на майно.

Відповідно до п. 265.1. Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до п.п. 14.1.147. Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Вищезазначені земельні ділянки розташовані на території Білозірської сільської ради, яка з огляду на вимоги податкового законодавства, є отримувачем коштів за їх використання.

У статті 14 Конституції України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 цієї статті право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до п. 19-1.1.23 ст. 19-1 Податкового кодексу України податкові органи організовують роботу з виявлення, обліку, зберігання, оцінки та розпорядження безхазяйним майном та іншим майном, що переходить у власність держави.

Право використовувати земельну ділянку та право власності на землю набуваються на підставах і в порядку, передбачених ЦК України, ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви, насадження та вироблену продукцію.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України Про оренду землі укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7, відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Згідно з приписами статті 395 Цивільного кодексу України до речових прав на чуже майно, серед іншого, належить право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Поряд з цим, як встановлено у частині 2 статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України), а згідно зі статтею 126 того ж Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 775 ЦК України наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним у результаті користування річчю, переданою у найм.

Згідно з пунктом б частини 1 статті 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Отже виникнення права власності на плоди, продукцію, доходи, одержані в результаті користування річчю пов`язується із користуванням річчю, а на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур - із користуванням земельною ділянкою.

Відповідно до вимог п. в ч. 1 ст. 90 ЗК України власник земельної ділянки має право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Згідно з ч. 2 ст. 189 ЦК України продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач не набув майнових прав користування вищевказаними земельними ділянками, а тому не має права використовувати корисні властивості землі для виробництва на ній сільськогосподарської продукції.

Дії позивача щодо посіву та вирощування сільськогосподарської культури соняшнику є неправомірними, а тому факт посіву та вирощування сільськогосподарської продукції не породжує у позивача майнових прав на отриману, в результаті незаконного використання земельних ділянок, сільськогосподарську продукцію - урожай насіння соняшника.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

3. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: фермерське господарство Фермерське господарство ЕВЕРЕСТ Осадченка Євгена Васильовича (вул. Баштанська, 74, с. Новоолександрівка, Баштанський район. Миколаївська область, 56182, ),

відповідач: Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ).

Повний текст рішення складено і підписано 24.12.2019.

Суддя В.О. Ржепецький