РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2019Справа № 910/7507/19
За позовом Концерна радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Кабінет Міністрів України; Державний комітет з питань телебачення та радіомовлення України

про визнання договору укладеним

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання укладеним з 14.12.2018 договору про надання телекомунікаційних послуг з трансляції радіопрограм з Додатком №1, в редакції викладеній позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним було надіслано відповідачу підписані зі своєї сторони два примірника відповідного договору, а відповідачем не було ні повернено підписаного ним примірника договору, ні надіслано відмови від укладення такого договору, в той час як Публічним акціонерним товариством "Національна суспільна телерадіокомпанія України" здійснювалась трансляція телепрограм з використанням обладнання Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, тобто приймались послуги, які є предметом договору про надання телекомунікаційних послуг з трансляції телепрограм.

Ухвалою суду від 12.06.2019 позов залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення цієї ухвали.

04.07.2019 позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи №910/7507/19 увалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.09.2019 р.

01.08.2019 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що з огляду на те, що предметом договору (який позивач просить суд визнати укладеним) є закупівля послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, та на ціну договору (27 340 566,34 грн.), то відповідно такий договір повинен був укладатись у порядку, визначеному Законом України "Про публічні закупівлі". В той же час, позивачем не було дотримано відповідної процедури, а тому позовні вимоги Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про визнання договору укладеним не підлягають задоволенню.

В підготовчому засіданні 24.09.2019 представник позивача підтримав подану через загальний відділ діловодства суду Відповідь на відзив від 20.08.209 за №3194/9-03 з доказами її направлення відповідачу, в якій Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення вказує, що листом №2.4-16/2711 від 19.09.2018 було повідомлено Концерн РРТ, що ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" планує розглянути питання про прийняття рішення щодо проведення переговорної процедури закупівлі ДК 021-2015:64210000-1 - послуги телефонного зв`язку та передач даних. В листі про початок проведення переговорної процедури мова не йшла. Також мова не йшла про прийняття рішення про проведення переговорної процедури закупівлі, так само як і відсутнє посилання на протокол, яким прийнято рішення про проведення переговорної процедури закупівлі, а тому позивач заперечує одержання від відповідача запрошення на переговори щодо закупівлі спірних послуг. Листом №2.4-16/2711 від 19.09.2018 ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" не вимагало від Концерну РРТ надати документи, передбачені ст.16 Закону України "Про публічні закупівлі".

Проте, Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення звертає увагу суду, що Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" протягом квітня-грудня 2018 року здійснювало трансляцію телепрограм з використанням обладнання Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, що свідчить, на думку позивача, про прийняття направленого проекту договору. Крім того, позивач у своєму відзиві виклав заяву про залучення до участі у розгляді справи Кабінету Міністрів України та Державного комітету з питань телебачення та радіомовлення України в якості третіх осіб.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі №910/7507/19 задоволено заяву Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення; залучено Кабінет Міністрів України та Державний комітет з питань телебачення та радіомовлення України до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача; зобов`язано сторін направити залученим третім особам подані ними до суду заяви по суті спору; запропоновано залученим третім особам у строк протягом двадцяти днів з дня одержання даної ухвали надати суду письмові пояснення щодо заяв по суті спору; підготовче засідання відкладено на 12.11.2019.

31.10.2019 через відділ діловодства суду від Державного комітету з питань телебачення та радіомовлення України надійшли пояснення з доказами їх направлення іншим учасникам справи, в яких третя особа-2 наводить перелік норм законодавства, які врегульовують правовідносини у сфері надання телекомунікаційних послуг для потреб телебачення та радіомовлення, а також норм Цивільного та Господарського кодексів України, які врегульовують процедуру укладення договорів.

Від Кабінету Міністрів України (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог) пояснення до суду не надійшли.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі №910/7507/19 задоволено заяву Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про долучення до матеріалів справи спектрограми випромінювання РЕЗ, що надані Українским державним центром радіочастот та його філіями на території України, які свідчать про наявність в радіоефірі програм, що замовлені ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" у 2018 році.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2019 закрито підготовче провадження у справі №910/7507/19; призначено справу до розгляду по суті на 26.11.2019.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 17.12.2019.

В судове засідання 17.12.2019. представники позивача, відповідача по справі з`явились, надали пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, а представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, представник третьої особи-2 13.12.2019 подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 17.12.2019 судом завершено розгляд справи №910/7507/19 по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Листом вих. №2.4-14/332 від 13.02.2018 Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" запросило Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на переговори, що мали відбутися 27.02.2018 з приводу переговорної процедуру закупівлі - код за ДК 021-2015:6420000-4 - телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку та передачі даних (послуги з трансляції радіопрограм).

Між Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Позивач, Виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (Відповідач, Замовник) було укладено Договір №58-48/4 від 20.03.2018 зі строком надання послуг з трансляції радіопрограм з 01 січня 2018 по 31 березня 2018року. Предметом вказаного договору є надання телекомунікаційних послуг з трансляції радіопрограм, а саме: УР-1 в УКХ, FМ та СХ діапазонах, УР-2 в УКХ, FМ діапазони, УР-3 в УКХ, FМ та СХ діапазонах, Всесвітня служба радіомовлення України в СХ -діапазоні, "Голос Донбасу" в FМ діапазоні, "Пульс" FМ в FМ діапазоні. Найменування послуг: Лот №1 Код ДК 021:2015:64220000-4 - телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку та передачі даних.

31.03.2018р. строк дії Договору №58-48/4 від 20.03.2018 закінчився.

За твердженням Позивача з квітня по грудень 2018 Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення систематично велося листування з приводу існуючої заборгованості та неврегульованості договірних відносин. Суду доведено, що Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення неодноразово звертався до Адміністрації Держспецзвязку (Органу Управління), до Міністерства інформаційної політики України, до Комітету Верховної Ради України з питань свободи слова та інформаційної політики, до Державного комітету телебачення та радіомовлення України, що є органом управління ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" та розпорядником бюджетних коштів та безпосередньо до ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України".

Листом вих. №4614/4-06 від 14.12.2018 (вх. від 14.12.2018) Концерн (Позивач) направив Телерадіокомпанії (Відповідачу) проект договору про надання послуг з трансляції радіопрограм (доставка радіопрограм) у квітні-грудні 2018 року загальною вартістю 27 340 566,34 грн. у тому числі ПДВ (20%) - 4 556 761,06грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про надання ним у період з 01.04.2018 по 31.12.2018 відповідачу послуг за кодом ДК 021-2015:6420000-4- телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку та передачі даних (послуги з трансляції радіопрограм), в той час як відповідач ухиляється від укладення договору, предметом якого є надання таких послуг.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 13 Господарського кодексу України державне замовлення є засобом державного регулювання економіки шляхом формування на договірній (контрактній) основі складу та обсягів продукції (робіт, послуг), необхідної для пріоритетних державних потреб, розміщення державних контрактів на поставку (закупівлю) цієї продукції (виконання робіт, надання послуг) серед суб`єктів господарювання, незалежно від їх форми власності. Державний контракт - це договір, укладений державним замовником від імені держави з суб`єктом господарювання - виконавцем державного замовлення, в якому визначаються економічні та правові зобов`язання сторін і регулюються їх господарські відносини.

Договори за державним замовленням укладаються між визначеними законом суб`єктами господарювання - виконавцями державного замовлення та державними замовниками, що уповноважені від імені держави укладати договори (державні контракти), в яких визначаються господарські зобов`язання сторін та регулюються відносини замовника з виконавцем щодо виконання державного замовлення. Держава в особі Кабінету Міністрів України виступає гарантом за зобов`язаннями державних замовників. Укладення сторонами договору за державним замовленням (державного контракту) здійснюється в порядку, передбаченому статтею 181 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, передбачених законодавством. Державний контракт укладається шляхом підписання сторонами єдиного документа (ч. ч. 1-3 ст. 183 Господарського кодексу України).

Частинами 1-4 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частиною 7 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Згідно з ч. 4 ст. 183 Господарського кодексу України ухилення від укладення договору за державним замовленням є порушенням господарського законодавства і тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами. Спори, пов`язані з укладенням договору за державним замовленням, в тому числі при ухиленні від укладення договору однієї або обох сторін, вирішуються в судовому порядку.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, який одержав від позивача проект договору про надання телекомунікаційних послуг з трансляції програм протягом 20 днів не повернув підписаний зі своєї сторони примірник договору, як і не надав листа-відповіді із запереченнями проти укладення такого договору, у зв`язку з чим позивач вважає, що договір було укладено в запропонованій ним редакції на підставі ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України.

При цьому, відповідач продовжував замовляти послуги з трансляції програм. Зокрема, щомісячно, в оперативному режимі -електронною поштою від завідувача відділу взаємодії з операторами зв`язку ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" до комерційного відділу Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення надходили електронні листи з розрахунками завантаженості технічних засобів у поточному місяці, де зазначалося: кількість дні у місяці, завантаженість у робочі та вихідні дні, обсяг мовлення у годинах, періоди щомісячних технічних профілактик у годинах, перелік об`єктів, де розміщено радіообладнання , що здійснює трансляцію, перелік ліцензій, тощо.

Проте, судом встановлено необґрунтованість пред`явлених вимог, які полягають в наступному.

З обставин справи вбачається, що спірні правовідносини склались між сторонами з приводу укладення договору про закупівлю відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", предметом якого є надання телекомунікаційних послуг для державних потреб згідно з Законами України "Про телекомунікації", "Про телебачення і радіомовлення" та прийнятих на їх підставі інших нормативно-правових актів, які є спеціальними у даних правовідносинах.

За приписами статті 1 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційною послугою є продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій; оператором телекомунікацій є суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж; телекомунікаційною мережею є комплекс технічних засобів телекомунікацій та споруд, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах між кінцевим обладнанням.

Статтею 28 Закону України "Про телекомунікації" визначено, що використання ресурсів телекомунікаційних мереж загального користування для потреб телебачення та радіомовлення здійснюється на договірних засадах відповідно до законодавства. Надання телекомунікаційних послуг для потреб телебачення і радіомовлення регулюється Законом України "Про телебачення і радіомовлення".

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про телекомунікації" оператори телекомунікацій мають право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону.

За приписами статті 1 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" мовленням (телерадіомовленням) є створення (комплектування та/або пакетування) і розповсюдження програм, пакетів програм, передач з використанням технічних засобів телекомунікацій для публічного приймання за допомогою побутових теле- та радіоприймачів у відкритий спосіб чи за абонентну плату на договірних засадах.

Частиною 4 статті 39 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" встановлено, що телерадіоорганізації здійснюють мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі відповідно до умов ліцензії на мовлення та угоди з оператором багатоканальної телемережі.

Тобто, законодавством встановлено, що для надання телекомунікаційних послуг для потреб телебачення і радіомовлення обов`язковим є укладення між оператором телекомунікацій та телерадіоорганізацією договору, зміст якого повинен відповідати ліцензійним умовам його сторін, у тому числі, умовам ліцензії на мовлення телерадіоорганізації.

У зв`язку з необхідністю оформлення договірних відносин з позивачем на виконання вимог закону, відповідач вказує, що ним було ініційовано проведення процедури закупівлі послуг з трансляції програм замовника, вироблених для державних потреб.

Закон України "Про публічні закупівлі", який набув чинності для всіх замовників з 01.08.2016, установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" замовниками є органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівля може здійснюватися, зокрема, шляхом застосування переговорної процедури закупівлі.

Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі відсутності конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником, за відсутності при цьому альтернативи (п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) замовник приймає рішення про намір укласти договір. Повідомлення про намір укласти договір обов`язково безоплатно оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу протягом одного дня після прийняття рішення та повинно містити: найменування та місцезнаходження замовника; найменування, кількість товару та місце його поставки, вид робіт і місце їх виконання або вид послуг та місце їх надання; строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; найменування, місцезнаходження та контактні телефони учасника (учасників), з яким проведено переговори; ціну пропозиції; обґрунтування застосування переговорної процедури.

Отже, для обов`язковою передумовою укладення сторонами договору, предметом якого є надання позивачем послуг за кодом ДК 021-2015:6420000-4- телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку та передачі даних, є проведення переговорної процедури закупівлі у порядку, передбаченому ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі".

Частиною 1 статті 35 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що переговорна процедура закупівлі - це процедура, що використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язок з ініціювання такої процедури закупівлі покладено саме на замовника послуги, в даному випадку - Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України".

Відповідач вказує, що ініціював проведення переговорної процедури закупівлі шляхом направлення позивачу листа вих. №2.4-16/2711 від 19.09.2018, однак суд вважає такі твердження Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" необґрунтованими, оскільки із вказаного листа вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" ініціювало проведення переговорної процедури закупівлі послуг за кодом ДК 021-2015:64210000-1 - послуги телефонного зв`язку та передачі даних (послуги передачі даних телемовлення у цифровому форматі (багатоканальне телебачення) у аналоговому форматі та передачі даних радіомовлення), в той час як споживало надані Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення послуги за кодом ДК 021:2015:64220000-4 - телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку і передачі даних, а саме: телекомунікаційні послуги з трансляції.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача в цій частині, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що відповідач, який здійснює впродовж кількох років діяльність у сфері телевізійного мовлення; виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм; розповсюдження кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, не був обізнаний із категорією послуг, яку споживає від Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення. Крім того, як стверджує позивач та не заперечується відповідачем, між сторонами діяв договір №58-48/4 від 20.03.2018, предметом якого було надання та оплата відповідних послуг у період з 01.01.2018 по 31.03.2018.

Крім того, із засобів масової інформації вбачається, що відповідач впродовж кількох років споживає надані позивачем послуги, проте належним чином не оплачує їх, накопичуючи заборгованість.

Суд зазначає, що за приписами статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, укладення між сторонами договору щодо послуг, вартістю 27 млн.340 566,06грн., може мати місце виключно в порядку, передбаченому Законом України "Про публічні закупівлі", норми якого є спеціальними, а тому підлягають переважному застосуванню перед нормами Господарського та Цивільного кодексів України.

Позивачем, в свою чергу, не враховано, що частина 7 статті 181 Господарського кодексу України є загальною нормою, яка застосовується з урахуванням спеціальних норм, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, частини 5 статті 179 Господарського кодексу України та норм Законів України "Про публічні закупівлі", "Про телекомунікації", "Про телебачення і радіомовлення".

Тобто сторонами не дотримано порядку укладення договору, встановленого Законом України "Про публічні закупівлі".

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що контракт про надання телекомунікаційних послуг за період з 01.04.2018 по 31.12.2018. між Концерном та Телерадіокомпанією укладено не було, як не було дотримано процедури укладення, а тому вимоги позивача не ґрунтуються на нормах закону.

Відповідно до частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання договору, який не відбувся (неукладний), правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" про визнання укладеним договору є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Суд, беручи до уваги зміст наявних в матеріалах справи документів та наданих у засіданні пояснень представника позивача вбачає, що даний позов був поданий з метою одержати від відповідача оплату наданих та спожитих послуг, проте обраний позивачем спосіб захисту - визнання укладеним договору, не відновить порушених прав Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, так як послуги вже спожиті.

Судом було встановлено, що відповідачем упродовж квітня-грудня 2018 року споживались надані позивачем послуги, однак Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" ухиляється від укладення договору, який врегульовував би правовідносини щодо одержання таких послуг та їх оплати.

При цьому, з наявного в матеріалах справи листування між сторонами вбачається, що відповідач неодноразово обіцяв сплатити наявну в нього заборгованість та просив відповідача продовжувати надання послуг, проте фактично ухиляється від укладення відповідного договору.

З огляду на наведене, суд відзначає, що ефективним способом поновлення порушених прав позивача буде стягнення з відповідача відшкодування вартості послуг, які були надані Концерном радіомовлення, радіозв`язку Публічному акціонерному товариству "Національна суспільна телерадіокомпанія України" у період з 01.04.2018 по 31.12.2018.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" про визнання договору укладеним, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.12.2019.

Суддя І.І.Борисенко