РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2019Справа № 910/13099/19
За позовом Дочірнього підприємства "ІНСТИТУТ ГЕНЕТИКИ РЕПРОДУКЦІЇ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОМІЛ"

про стягнення 57 116,20 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Дочірнє підприємство "Інституту генетики і репродукції" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОМІЛ" про стягнення 57 116,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2019 позовну заяву Дочірнього підприємства "Інститут генетики репродукції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноміл" про стягнення 57116,20 грн. залишено без руху.

11.10.2019 позивачем на адресу Господарського суду міста Києва надіслано додаткові документи на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 27.09.2019.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем в`язких на себе зобов`язань за договором переробки давальницької сировини 314/08 від 14.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 відкрито провадження у справі № 910/13099/19 та призначено до розгляду на 18.11.2019.

В судове засіданні 18.11.2019 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 відкладено розгляд справи на 06.12.2019.

В судове засідання 06.12.2019 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі.

В судове засідання 06.12.2019 представник відповідача не з`явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не надав.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 06.12.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

14.08.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір №14/08 на переробку давальницької сировини, відповідно до умов якого заявник поставляє виконавцю щебінь, а виконавець зобов`язується на власний ризик і власними силами (з використанням власного обладнання і робочої сили) за винагороду здійснити подрібнення давальницької сировини з додаванням додаткових складників (активаторів) або без них з метою отримання мінерального порошку (надалі «готова продукція») у відповідності до умов цього договору та специфікацій до нього і передати готову продукцію замовнику.

Відповідно до п. 4.1 договору, вартість робіт по переробці давальницької сировини вказується в специфікації до договору.

29.08.2017 між сторонами було укладено договір №3/817, відповідно до умов якого сторони домовились, що постачальник продає а покупець купує обладнання зазначене в специфікації до договору.

Згідно п. 1.1 договору №3/817 ціна на товар, що постачається за даним договором, враховує вартість товару, тари, упаковки, маркіровки а також вартість шефмонтажа, проізводствених іспитаній, навчання персоналу.

Між сторонами 22.10.2018 укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої ТОВ «ТЕХНОМІЛ» , як сторона 1 та Дочірнє підприємство «ІНСТИТУТ ГЕНЕТИКИ РЕПРОДУКЦІЇ», як сторона -2 погодили, що сторона 1 та сторона -2 маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з наступних договорів, у яких сторона -1 та сторона -2 с сторонами: за договором №3/817 від 29.08.2017 сторона -1 є кредитором, а сторона -2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 200 000 грн.; за договором на переробку давальницької сировини №14/08 від 14.08.2018 сторона -1 є боржником, а сторона -2 є кредитором при виконанні грошового зобов`язання в сумі 245 458,42 грн. Вказані вище зобов`язання за вищезазначеними договорами припиняються у сумі 220 000 грн. оскільки зустрічні вимоги є однорідними.

Позивач обргунтовуючи свої вимоги посилається на той факт, що відповідач підписуючи угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог визнав заборгованість в розмірі 245 458,42 грн., в зв`язку із чим за останнім рахується заборгованість в розмірі 25458,42 грн. Крім того позивач зазначив, що надав відповідачеві послуги за договором №14/08 вартість яких становить 31657,78 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку що відповідачем було порушено умови договору №14/08 від 14.08.2018 щодо своєчасної оплати поставленого товару, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення із відповідача 57116,20 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 2623,34 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги повністю.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОМІЛ» (01021, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 13, офіс 23, ідентифікаційний код 41523699) на користь Дочірнього підприємства «ІНСТИТУТ ГЕНЕТИКИ РЕПРОДУКЦІЇ» (03057, м. Київ, вул. Зоологічна, будинок 3, літера «Д», ідентифікаційний код 25392417) заборгованість в розмірі 57116 (п`ятдесят сім тисяч сто шістнадцять) грн. 20 коп., судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.12.2019

Суддя В.І. Мельник