УХВАЛА

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/7083/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі

за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
доДержавної іпотечної установи
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання договорів недійсними
Представники сторін:
від позивача:Шутов О.О. - представник за довіреністю
відповідача (заявника): Дяченко В.С. - представник за довіреністю
від третьої особи:Басій К.С. - представник за довіреністю
встановив:

18.04.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з вимогами до Державної іпотечної установи про визнання недійсними договору застави майнових прав № Д-3/2015 від 04.02.2015 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-3.1/2015 від 04.02.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2017, позов задоволено повністю, визнано недійсними договір застави майнових прав № Д-3/2015 від 04.02.2015 та договір відступлення права вимоги № Д-3.1/2015 від 04.02.2015, укладені між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою.

01.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2017 відмовлено в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16 за нововиявленими обставинами.

24.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 відмовлено в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16 за нововиявленими обставинами.

13.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної іпотечної установи про накладення арешту на майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 відмовлено в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про накладення арешту на майно.

01.10.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 відмовлено в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16 за нововиявленими обставинами.

15.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 відкрито провадження за нововиявленими обставинами, судове засідання з розгляду заяви призначено на 21.11.2019.

01.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли пояснення.

19.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшов відзив.

У судовому засіданні 21.11.2019 судом оголошено перерву до 05.12.2019.

У судове засідання 05.12.2019 з`явились представники сторін та третьої особи та надали пояснення по суті заяви.

Представник заявника в повному обсязі підтримав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16 та просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Державної іпотечної установи.

Представники позивача та третьої особи надали пояснення, відповідно до яких у повному обсязі заперечили проти заяви та просили суд відмовити у її задоволенні.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на постанову Верховного суду від 11.09.2019 у справі № 826/27094/15, якою, зокрема, встановлено, що постанова правління Національного банку України № 692/БТ не може бути застосована до правовідносин банка та його клієнтів до договорів, які укладені до введення тимчасової адміністрації, а саме до 03.03.2015.

Заявник зазначає, що установі, як на дату укладення договору застави та договору відступлення прав вимоги від 04.02.2015 та на момент розгляду справи № 910/7083/16, не могло бути відомо про те, що існує постанова правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014, яка встановлює обмеження у діяльності Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк". Також, заявник стверджує, що постанова правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 стосується встановлення вимог та обмежень щодо діяльності самого Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені статтею 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" для Національного банку України. Окрім того, заявник зазначає, що положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, заявник стверджує, що вищенаведені матеріально-правові факти не могли бути відомі на час розгляду справи, натомість, є істотними обставинами, відтак, є підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 по справі № 910/7083/16, дослідивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність нововиявлених обставин у справі № 910/7083/16 в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, та у зв`язку з цим відсутні підстави для задоволення заяви Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 по справі № 910/7083/16, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" стосовно того, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У постанові Верховного суду від 11.09.2019 у справі № 826/27094/15, на яку посилається заявник, як на нововиявлену обставину, викладено іншу правову позицію щодо постанови правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014, щодо того, що остання стосується вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Вказане свідчить про зміну правової позиції касаційного адміністративного суду, однак не дає підстави для висновку, що така зміна, в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, є нововиявленою обставиною.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 у справі № 2а-23903/09/1270 та постанові від 03.04.2018 у справі № 477/1012/14-а.

Стосовно тверджень заявника щодо того, що положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд зазначає, що положення статті 228 Цивільного кодексу України не були застосовані при ухваленні рішення у даній справі. Позивач при зверненні до суду також не посилався як на підставу позову на положення статті 228 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд зазначає, що постанова Верховного суду від 11.09.2019 у справі № 826/27094/15, в якій встановлені, як стверджує заявник, певні матеріально-правові факти, які не могли бути відомі на час розгляду справи, однак є істотними для даної справи, не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16, у зв`язку з її безпідставністю та недоведеністю обставин, на яких ґрунтується така заява.

На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Державної іпотечної установи про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16, відмовити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у справі № 910/7083/16 залишити без змін.

Повний текст ухвали складено: 26.12.2019

Суддя Н.Б.Плотницька