ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Справа № 923/901/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Колективного виробничо-торгівельного підприємства "Дайна" (с. Антонівка, м. Херсон),

до відповідача: Комунального підприємства "Міськтеплокомуненерго" (м. Гола Пристань Херсонської області),

про стягнення 176 299 грн. 00 коп.,

за участю представників:

позивача Лодига М.Т. (адвокат), Сокирко А.М. (представник за довіреністю),

відповідача Блонський Д.М. (адвокат).

Позивач 23.10.2019 року позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 176 299 грн. 00 коп. вартості виконаних робіт та використаних матеріалів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2019 року, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою у справі від 24.10.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, призначено на 26.11.19 о 10 годині 00 хвилин.

Провадження у справі зупинялось з 26.11.19 до 28.11.19 відповідними ухвалами суду у зв`язку з надходженням заяви Позивача про відвід судді.

Після поновлення провадження у справі судове засідання призначено на 10 годину 00 хвилин 10.12.19.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.12.19 до 14 години 00 хвилин 16.12.19.

У судовому засіданні 16.12.19 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

враховуючи обставини спірних правовідносин сторін, що встановлені судовими рішеннями у справі № 923/915/16, а саме факт відсутності між сторонами договірних відносин стосовно відремонтованого майна (робіт та матеріалів використаних для здійснення ремонту приміщень Відповідача) та фактичне користування спірним майном Відповідачем, між у останнього виникли кондиційні зобов`язаня щодо сплати на користь Позивача вартості виконаних робіт і використаних матеріалів для ремонту частини будівлі майстерні КП «Міськтеплокомуненерго», що розташована за адресою: вул. Лєрмонтова, 21, у м. Гола Пристань Херсонської області а саме, щодо облаштування побутових приміщень у майстерні, загальною вартістю 176 299,00 гривень.

Представник Позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів Відповідача, викладених у відзиві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

на думку Відповідача, фактично Позивачем здійснено самочинне будівництво на земельній ділянці виділеній КП «Міськтеплокомуненерго» в постійне користування;

роботи по капітальному ремонту майстерні мали бути виконані в строк до 17.07.2014 р., будь-яких угод про визначення іншого кінцевого терміну виконання робіт не укладалось;

роботи фінансувались за рахунок коштів Комунального підприємства Голопристанської міської ради, кошторис на проведення робіт мав затверджуватись рішенням виконкому засновника КП;

крім того, Відповідачем 26.11.19 подано до суду письмове клопотання про застосування наслідків пропуску позовної давності.

Представник Відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів Позивача, викладених у позові та відповіді на відзив.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

23.10.19 позов;

26.11.19 заява про відвід судді;

09.12.19 заява про ознайомлення з матеріалами справи;

10.12.19 письмове клопотання про витребування доказів (залишено судом без задоволення протокольною ухвалою від 10.12.19;

13.12.19 відповідь на відзив;

16.12.19 супровідний лист з доказами направлення відповіді на відзив на адресу Відповідача.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

26.11.19 письмове клопотання про застосування наслідків пропуску позовної давності;

26.11.19 відзив.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2013 року між Колективним виробничо-торгівельним підприємством "Дайна", як Підрядником і Комунальним підприємством "Міськтеплокомуненерго", як Замовником, укладений Договір підряду № 17/07.

Відповідно до П.1.1 договору Підрядник зобов`язується за дорученням Замовника у відповідності до умов договору виконати роботу по капітальному ремонту будівлі майстерні для КП Міськтеплокомуненерго» що розташована за адресою: вул. Лєрмонтова,21, м. Гола Пристань Херсонської області, а Замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити її вартість.

На виконання вище вказаного договору КВТП «Дайна» було виконано ряд робіт, серед яких і облаштування побутових приміщень для забезпечення функціонування майстерні із дотримання вимог та правил по охороні праці для працюючих на об`єкті осіб. Вказані роботи були оформлені актом виконаних робіт № 4 від грудня 2015 року, на суму 176299,00 грн.

Відповідач відмовся підписувати вказаний акт та сплачувати вартість робіт виконаних за ним, з посиланням на те, що ці роботи є реконструкцією та не замовлялися КП Міськтеплокомуненерго».

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.06.18 у справі № 923/915/16, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11 березня 2019 року та постановою Верховного Суду від 20.06.19, відмовлено КВТП «Дайна» у стягнені коштів за актом виконаних робіт № 4 від грудня 2015 року, з посиланням на те, що роботи за актом виконані поза межами дії договору підряду № 17/07.

Таким чином, зазначеними судовими рішеннями у справі № 923/915/16, встановлено відсутність договірних відносин, між КВТП "Дайна" і КП "Міськтеплокомуненерго", щодо капітального ремонту частини будівлі майстерні для КП «Міськтеплокомуненерго», що розташована за адресою: вул. Лєрмонтова, 21, у м. Гола Пристань Херсонської області щодо облаштуванням побутових приміщень для працівників.

Після проведеного КВТП «Дайна» ремонту (облаштування побутових приміщень для працівників, відповідно до акту виконаних робіт № 4 від грудня 2015 р.) Відповідач володіє та використовує вказане приміщення у своїй господарській діяльності.

При цьому, правові підстави для користування зазначеним об`єктом ремонту та використаними для ремонту матеріалами у Відповідача відсутні.

Таким чином, Позивач виконав роботи на об`єкті (на земельній ділянці, території) Відповідача з відома останнього, однак правові підстави отримання результатів виконаних робіт у Відповідача відсутні. Фактичне користування Відповідачем зазначеним майном Позивача (без достатньої правової підстави) встановлено, зокрема, зазначеними вище судовими рішеннями у справі № 923/915/16, що свідчить про приріст майна у КП «Міськтеплокомуненерго» за рахунок КВТП «Дайна».

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Спірне майно Позивача (результат будівельних робіт) неможливо повернути позивачу (виділення неможливе без пошкодження).

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у рішенні по справі № 6-3090цс15, кондиційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Для кондиційних зобов`язань характерним є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав.

Враховуючи обставини спірних правовідносин сторін, що встановлені судовими рішеннями у справі № 923/915/16, а саме факт відсутності між сторонами договірних відносин стосовно відремонтованого майна (робіт та матеріалів використаних для здійснення ремонту приміщень Відповідача) та фактичне користування спірним майном Відповідачем, між у останнього виникли кондиційні зобов`язаня.

Як стверджує Позивач у позовній заяві, відшкодуванню підлягає вартість робіт і матеріалів, встановлена на час виконання робіт, вартість яких підтверджена експертною оцінкою кошторисної вартості робіт по об`єкту будівництва від 15 червня 2016 року; висновком № 46/216 судової будівельно-технічної експертизи від 13 лютого 2019 року; звітом щодо достовірності вартості робіт на об`єкті від 18 березня 2016 року.

Отже, Відповідач має відшкодувати на користь Позивача вартість виконаних останнім робіт і використаних матеріалів для ремонту частини будівлі майстерні КП «Міськтеплокомуненерго», що розташована за адресою: вул. Лєрмонтова, 21, у м. Гола Пристань Херсонської області а саме, щодо облаштування побутових приміщень у майстерні, загальною вартістю 176 299,00 гривень.

Докази, що підтверджують вище викладені обставини: Договір підряду від 17.07.2013, з додатками (аркуші справи 10-18); акт виконаних робіт № 4 від грудня 2015 року, на суму 176299,00 грн. (аркуші справи 20-22); рішення Господарського суду Херсонської області від 14.06.18 у справі № 923/915/16 (аркуші справи 120-129); постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 11 березня 2019 року у справі № 923/915/16 (аркуші справи 27-31); експертна оцінка кошторисної вартості робіт по об`єкту будівництва від 15 червня 2016 року (аркуш справи 32); висновок № 46/18 судової будівельно-технічної експертизи від 13 лютого 2019 року (аркуші справи 43-64); звіт щодо достовірності вартості робіт на об`єкті від 18 березня 2016 року (аркуші справи 65-93).

За вказаних обставин аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Доводи Відповідача про те, що Позивачем здійснено самочинне будівництво на земельній ділянці виділеній КП «Міськтеплокомуненерго» в постійне користування не приймаються судом до уваги у зв`язку з тим, що характер виконаних будівельних робіт (в середині та в межах існуючої на момент початку будівельних робіт споруди) свідчить про здійснення Позивачем капітального ремонту, який не може бути віднесений до самочинного будівництва. Крім того, як вказане твердження Відповідача так і наявні у справі фотоматеріали (аркуші справи 52, 54, 78) свідчать про те, що здійснені Позивачем будівельні (ремонтні) роботи виконувались на закритій території Відповідача і не могли бути виконані без відома останнього, також відповідно до експертного висновку № 46/18 (ст. 17) фактичні обміри приміщення майстерні після проведення капітального ремонту відповідають плану майстерні, наданому 17.07.2013 року.

Доводи Відповідача про те, що роботи по капітальному ремонту майстерні мали бути виконані в строк до 17.07.2014 р. та будь-яких угод про визначення іншого кінцевого терміну виконання робіт не укладалось, а також щодо фінансування робіт за рахунок коштів Комунального підприємства Голопристанської міської ради, кошторис на проведення яких мав затверджуватись рішенням виконкому засновника КП, не беруться судом до уваги, оскільки спірні правовідносини не є договірними і регулюються положеннями ст. 1212 ЦК України.

Стосовно доводів Відповідача про те, що Позовну заяву подано з пропуском строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Право на задоволення позову або право на позов у матеріальному розумінні - це право позивача вимагати від суду задоволення позову. Зі спливом позовної давності особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні.

Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) ст. 257 ЦК України встановлено в три роки.

Перебіг позовної давності, відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Строк позовної давності тривалістю в три роки застосовується у вигляді загального правила, якщо для відповідної вимоги не встановлено спеціального строку.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення ЄСПЛ у справі "Фінікарідов проти Кіпру" від 20.12.2007).

Відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

За змістом викладеного перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підвідомчості, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Правила переривання позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 668/8830/15-ц).

Колективне виробничо-торгівельне підприємство "Дайна" 22.08.16, в межах трирічнорго строку позовної давності, звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Комунального підприємства "Міськтеплокомуненерго" про стягнення 222577,99грн. (з урахуванням заяви від 25.04.18 про уточнення ціни позову), що підтверджується зазначеними вище судовими рішеннями (рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.06.18 у справі № 923/915/16, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11 березня 2019 року та постановою Верховного Суду від 20.06.19).

Отже, з 22.08.16 трирічний строк позовної давності перервався та розпочався заново і сплинув 22.08.19.

Судом не приймаються до уваги доводи Позивача про те, що строк позовної давності не сплинув у зв`язку з його перериванням з 22.08.16 до 20.06.19, оскільки переривання зазначеного строку (ст. 264 ЦК України), на відміну від його зупинення (ст. 263 ЦК України), носить одномоментний характер.

Підставою для аналізу судом причин пропуску Позивачем строку позовної давності стала заява Відповідача про її застосування.

Отже, аналізуючи причини пропуску Позивачем строку позовної давності суд врахував наступні обставини.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)".

Встановивши наявність порушеного права, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Інститут позовної давності покликаний також сприяти сталості цивільних відносин.

За змістом ст. 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу.

Закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Враховуючи час після завершення розгляду справи № 023/915/16 (20.06.19), необхідний для підготовки нової позовної заяви (з іншим обґрунтуванням) та подання її до господарського суду Херсонської області (23.10.19), суд визнає поважними причини пропуску Позивачем строку позовної давності.

За вказаних обставин аргументи, наведені Відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права Позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені Відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати, понесені Позивачем у вигляді 2644грн.48коп. витрат по сплаті судового збору, покладаються на Відповідача повністю.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Визнати поважними причини пропущення позивачем позовної давності.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Міськтеплокомуненерго" (адреса місцезнаходження: 75600, Херсонська область, місто Гола Пристань, вулиця Покришева, будинок 41; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 21284482) на користь Колективного виробничо-торгівельного підприємства "Дайна" (адреса місцезнаходження: 73000, місто Херсон, селище Антонівка, вулиця Будьонного, будинок 12; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 14136298) 176299грн.00коп. вартості виконаних робіт та використаних матеріалів, 2644грн.48коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 23 грудня 2019 р.

Суддя Ю.В. Гридасов