СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" грудня 2019 р. Справа № 917/328/19

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава (вх. № 3832 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.10.2019 по справі № 917/328/19 (суддя Солодюк О.В.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Фіалка» с.Великі Будища, Гадяцького району, Полтавської області

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава

про визнання поновленим договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Фіалка» звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання поновленим Договору оренди землі від 28 грудня 2012 року, який був укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Фіалка» (зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5893661 від 04.06.2014), шляхом визнання укладеною між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Фіалка» () та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області () додаткової угоди, проект якої подавався СТОВ «Фіалка» до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області разом із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки (вих. № 214 від 15.11.2017).

Господарський суд Полтавської області рішенням від 10.10.2019 по справі № 917/328/19 позов задовольнив та вирішив визнати поновленим Договір оренди землі від 28 грудня 2012 року, який був укладений між Гадяцькою районною державною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Фіалка» (зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5893661 від 04.06.2014 року), шляхом визнання укладеною між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Фіалка» () та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області () додаткової угоди, проект якої подавався СТОВ «Фіалка» до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області разом із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки (вих. № 214 від 15.11.2017) в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки

від 28 грудня 2012р.,

зареєстрованого 04/06/2014 року в Державному реєстрі речових прав на

нерухоме майно за № 22556441

«____» __________2017 р.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надалі - орендодавець, в особі начальника Чувпила В.В., що діє на підставі Положення, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Фіалка, в особі директора Дудка В.Г., що діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, уклали дану Додаткову угоду про внесення змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012., про наступне:

1.За взаємною згодою сторін Орендар та Орендодавець та відповідно до статті 122 Земельного кодексу України вирішили внести зміни в преамбулу договору оренди землі, та викласти в наступній редакції:

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надалі - Орендодавець, в особі начальника Чувпила В.В., що діє на підставі Положення,

та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Фіалка, в особі директора Дудка В.Г., що діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, уклали цей Договір про наступне:

2.Сторони прийшли до згоди викласти деякі пункти Договору оренди в наступній редакції

П.6. нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.11.2017 року становить 72 064,02 грн.

Сторони прийшли до згоди змінити п. 9 Договору оренди землі та викласти його в новій редакції:

8. Договір укладено на строк до 31 грудня 2024 року.

Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен протягом 3 (трьох) місяців до моменту закінчення строку дії /Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію та надати проект додаткової угоди (вдвох примірниках), підписаної з боку Орендаря. При цьому Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий Орендарем лист-повідомдення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з Орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, укладає з Орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень Орендодавця щодо поновлення договору оренди землі Орендарю, у місячний строк з дати отримання листа-повідомлення від Орендаря, Орендодавець направляє лист-повідомлення про прийняте Орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

1.2. Змінити розмір орендної плати, вказаний в п.10 Договору оренди землі, шляхом погодження Сторонами орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5 765,12 грн. в рік.

3. Інші умови Договору оренди землі залишаються незмінними, і Сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.

4. Ця Додаткова угода :

- набирає чинності і моменту її підписання Сторонами і є невід`ємною складовою частиною Договору оренди землі;

- укладена в 3 (трьох) оригінальних автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із Сторін та один примірник для органу реєстрації

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру СТОВ «Фіалка»

у Полтавській області с. Великі Будища, Гадяцький район,

вул.Уютна,23, м. Полтава Полтавської області, Код

________________В.В.Чувпило _________________В.Г.Дудко

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавські області (, вул.Уютна,23, м. Полтава, 36039) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Фіалка» (с. Великі Будища, Гадяцького району, Полтавської області, 37320, ) 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, а судові витрати покласти на позивача. Поряд із цим скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/328/19 ухвалено та підписано 10.10.2019.

Отже законодавчо визначений строк на оскарження рішення суду у справі № 917/328/19 та подання апеляційної скарги сплив 30.10.2019.

Натомість, апеляційна скарга була подана відповідачем до суду апеляційної інстанції через місцевий господарський суд лише 12.12.2019 (вх. № 838), що підтверджується штампом канцелярії Господарського суду Полтавської області.

Таким чином, апеляційна скарга на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.10.2019 у справі № 917/328/19 подана відповідачем з пропуском встановленого частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами другою та третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Натомість, в апеляційній скарзі відповідачем не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції, в матеріалах апеляційної скарги також відсутнє письмове клопотання про поновлення такого строку. В апеляційній скарзі відповідач лише посилається на отримання ним оскаржуваного рішення 14.11.2019 за вх. № 9-5141/0/6519.

Законодавець не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за відсутності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Отже, апеляційний суд позбавлений права з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Водночас, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Однак скаржником всупереч приписам пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, сума якого, у відповідності до підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 2881,50 грн., тобто 150% від суми 1921,00 грн., що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Водночас, відповідач у просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення суду, посилаючись не відсутність фінансування та неможливість сплатити судовий збір станом на момент подання апеляційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас слід зазначити, що цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Однак із матеріалів справи не вбачається визначених зазначеною статтею умов, за яких суду надано право відстрочити скаржнику сплату судового збору в даному випадку. Також скаржником не доведено, що він підпадає під умови, визначені вищезазначеною нормою Закону та його належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо можливості надання відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, скаржником не доведено наявність передбачених чинним законодавством умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, на які посилається скаржник, не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Слід зауважити, що господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Принцип рівності сторони у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в тих умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно другої сторони чи в суттєво менш сприйнятливе становище в порівнянні з опонентом.

На стадії прийняття апеляційної скарги до розгляду та відкриття апеляційного провадження суд має бути впевненим в тому, що зазначені засади не були порушені заявником.

Проте до апеляційної скарги скаржником не додано доказів направлення її копії позивачу у справі Сільськогосподарськомуго товариства з обмеженою відповідальністю «Фіалка» с.Великі Будища, Гадяцького району, Полтавської області, 37320.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з частиною шостою статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку частини першої статті 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача оформлена з порушенням пунктів 2, 3 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Поряд із цим, згідно з частиною третьою статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду,-

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі № 917/328/19 залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.10.2019 по справі № 917/328/19 залишити без руху.

3.Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

-докази сплати судового збору в сумі 2881,50 грн. за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/);

-докази направлення копії апеляційної скарги позивачу у справі Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Фіалка» с.Великі Будища, Гадяцького району, Полтавської області, 37320, листом з описом вкладення;

-заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

4.Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 24.12.2019.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова