ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2498/19

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Праймфід, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Стоянка

до Приватного акціонерного товариства Птахофабрика Васильківська, Київська обл., Васильківський р-н., с. Зелений Бір

про стягнення 190508,53 грн.

За участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: Павленко Д.О. (дов. № 25/11 від 25.11.2019 р.);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Праймфід (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Птахофабрика Васильківська (відповідач) про стягнення 140504,60 грн. заборгованості, 41530,48 грн. пені, 3545,24 грн. 3% річних та 4928,21 грн. інфляційних втрат, всього 190508,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не було виконано зобов`язання щодо сплати поставленого товару за договором від 10.08.2017 р. № ПФ 1008 поставки, укладеним між позивачем та Публічним акціонерним товариством Птахофабрика Васильківська, організаційно правова форма якого в подальшому була змінена на Приватне акціонерне товариство, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути 140504,60 грн. заборгованості, 3545,24 грн. 3% річних та 4928,21 грн. інфляційних втрат, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України та 41530,48 грн. пені відповідно до п. 6.3 договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.12.2019 р.

Представник позивача у підготовчих засіданнях 26.11.2019 р., 10.12.2019 р. та у судовому засіданні 24.12.2019 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у підготовчі засідання 26.11.2019 р., 10.12.2019 р. та у судове засідання 24.12.2019 р. не з`явився про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав, хоча про час, дату та місце підготовчих та судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 001 та № 055.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Птахофабрика «Васильківська» (код 05513193) (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Праймфід» (продавець) було укладено договір поставки № ПФ1008.

Згідно з п. 1.1 договору продавець відповідно до умов цього договору зобов`язується поставити кормові добавки, ветеринарні препарати, вакцини, біопрепарати, вітамінні та лікарські препарати, іншу ветеринарну продукцію, а покупець - прийняти та оплатити товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію товару.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару буде визначатися сторонами у видаткових накладних, які будуть формуватися продавцем на підставі заявок покупця з подальшим виставленням рахунків-фактур для здійснення оплати товару.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок продавця вартість поставленої йому партії товару протягом 14 календарних днів з моменту отримання партії товару, згідно накладних. Моментом отримання партії товару вважається момент підписання покупцем видаткової накладної.

Договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2017 р. (п. 9.1 договору).

Пунктом 9.2 договору встановлено, що договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення строку його дії жодна із сторін не заявила про розірвання даного договору в письмовій формі.

Доказів розірвання договору матеріали справи не містять

10.03.2018 р. між Приватним акціонерним товариством «Птахофабрика «Васильківська» (код 05513193) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Праймфід» було підписано додаткову угоду до договору поставки № ПФ1008 від 10.08.2018 р.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди у зв`язку з державною реєстрацією зміни організаційно правової форми Публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» на Приватне акціонерне товариство «Птахофабрика «Васильківська», сторони дійшли згоди внести зміни до договору, замінивши по тексту договору слова «Публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська»» на слова «Приватне акціонерне товариство «Птахофабрика «Васильківська»».

Пунктом 2 додаткової угоди сторони дійшли згоди внести зміни до розділу «Реквізити Сторін» та викласти реквізити ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська» у новій редакції.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 165756,60 грн., а саме № 747 від 16.11.2018 р. на суму 55252,20 грн., № 789 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. та № 843 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн.

На виконання умов договору № ПФ1008 від 10.08.2017 р. позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 165756,60 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № 848 від 21.11.2018 р. на суму 55252,20 грн., № 889 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. та № 945 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн.

Для отримання товару відповідачем було видано довіреності № 504 від 21.11.2018 р., № 525 від 05.12.2018 р. та № 548 від 18.12.2018 р. на ім`я директора Прима Анатолія Миколайовича.

Відповідач частково розрахувався за поставлений позивачем товар у сумі 25252,00 грн., а саме: 20.03.2019 р. у сумі 5252,00 грн., 26.03.2019 р. у сумі 5000,00 грн., 01.04.2019 р. у сумі 10000,00 грн., 17.04.2019 р. у сумі 5000,00 грн. з призначенням платежу «…згідно рахунка № 747 від 16.11.2018 р…», що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача за 20.03.2019 р., за 26.03.2019 р., за 01.04.2019 р. та за 17.04.2019 р.

Вказані оплати були зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р.

Решта поставленого позивачем товару на суму 140504,60 грн. залишилась не оплаченою відповідачем.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 220519 від 22.05.2019 р., в якій вказував на те, що на момент направлення цієї вимоги загальна заборгованість ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська» становить 158368,37 грн., з яких: 140504,60 грн. боргу, 3183,27 грн. інфляційних втрат, 1134,24 грн. 3% річних. При цьому, позивач рекомендував відповідачу добровільно сплатити борг у сумі 140504,60 грн. (без штрафних санкцій) та повідомив його, що у разі сплати заборгованості у семиденний термін з моменту отримання даного листа процес стягнення боргу буде призупинено.

Вказана вимога 24.05.2019 р. направлена на адресу відповідача, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист, накладною поштового відділення № 961 та 31.05.2019 р. вручена особисто, що підтверджується витягом із офіційного сайту Укрпошти за № 961.

Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 140504,60 грн. за поставлений позивачем товар станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 140504,60 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 41530,48 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо, за загальний період з 05.12.2018 р. по 02.10.2019 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 6.3 договору за прострочення оплати за п. 2.2 договору покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення. При цьому пеня нараховується на весь період прострочення виконання зобов`язання покупцем по оплаті товару - до повного погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, пунктом 6.3 договору сторони збільшили період нарахування пені.

Позивач просить стягнути з відповідача 41530,48 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо, а саме: за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 05.12.2018 р. по 20.03.2019 р., на суму 50000,20 грн. за період з 21.03.2019 р. по 26.03.2019 р., на суму 45000,20 грн. за період з 27.03.2019 р. по 01.04.2019 р., на суму 35000,20 грн. за період з 02.04.2019 р. по 17.04.2019 р., на суму 30000,20 грн. за період з 18.04.2019 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 889 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 18.12.2018 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 945 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 02.01.2019 р. по 02.10.2019 р.

Однак, позивачем початком прострочення виконання грошового зобов`язання за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. визначено 05.12.2018 р., але з урахуванням п. 2.2 договору оплата товару здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту отримання партії товару.

Положеннями ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, судом встановлено, що прострочення виконання відповідачем зобов`язання щодо здійснення розрахунку за отриманий товар за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. починається з 06.12.2018 р.

Крім того, при здійсненні розрахунку пені за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості (20.03.2019 р., 26.03.2019 р., 01.04.2019 р., 17.04.2019 р.) не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені на суму сплати.

Враховуючи викладене, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом за зазначений позивачем період, сума пені нарахованої на заборгованість відповідача за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 06.12.2018 р. по 19.03.2019 р., на суму 50000,20 грн. за період з 20.03.2019 р. по 25.03.2019 р., на суму 45000,20 грн. за період з 26.03.2019 р. по 31.03.2019 р., на суму 35000,20 грн. за період з 01.04.2019 р. по 16.04.2019 р., на суму 30000,20 грн. за період з 17.04.2019 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 889 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 18.12.2018 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 945 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 02.01.2019 р. по 02.10.2019 р. становить 41293,28 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 4928,21 грн. інфляційних втрат та 3545,24 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 3545,24 грн., нарахованих на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо, а саме: за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 05.12.2018 р. по 20.03.2019 р., на суму 50000,20 грн. за період з 21.03.2019 р. по 26.03.2019 р., на суму 45000,20 грн. за період з 27.03.2019 р. по 01.04.2019 р., на суму 35000,20 грн. за період з 02.04.2019 р. по 17.04.2019 р., на суму 30000,20 грн. за період з 18.04.2019 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 889 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 18.12.2018 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 945 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 02.01.2019 р. по 02.10.2019 р.

Позивачем початком прострочення виконання грошового зобов`язання за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. визначено 05.12.2018 р., проте, як було встановлено судом, у відповідача за вказаною видатковою накладною виникла заборгованість з 06.12.2018 р.

Крім того, при здійсненні розрахунку 3% річних за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості (20.03.2019 р., 26.03.2019 р., 01.04.2019 р., 17.04.2019 р.) не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних на суму сплати.

Отже, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3525,47 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 06.12.2018 р. по 19.03.2019 р., на суму 50000,20 грн. за період з 20.03.2019 р. по 25.03.2019 р., на суму 45000,20 грн. за період з 26.03.2019 р. по 31.03.2019 р., на суму 35000,20 грн. за період з 01.04.2019 по 16.04.2019 р., на суму 30000,20 грн. за період з 17.04.2019 по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 889 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 18.12.2018 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 945 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 02.01.2019 р. по 02.10.2019 р.

Щодо нарахованих позивачем інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути з відповідача 4928,21 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо, а саме: за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 05.12.2018 р. по 20.03.2019 р., на суму 50000,20 грн. за період з 21.03.2019 р. по 26.03.2019 р., на суму 45000,20 грн. за період з 27.03.2019 р. по 01.04.2019 р., на суму 35000,20 грн. за період з 02.04.2019 р. по 17.04.2019 р., на суму 30000,20 грн. за період з 18.04.2019 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 889 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 18.12.2018 р. по 02.10.2019 р.; за видатковою накладною № 945 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 02.01.2019 р. по 02.10.2019 р.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Проте, позивачем розраховано інфляційні втрати за періоди, в яких заборгованість існувала менше місяця та за періоди, що становлять менше місяця.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за видатковою накладною № 848 від 21.11.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 01.01.2019 р. по 28.02.2019 р., на суму 45000,20 грн. за період з 01.03.2019 р. по 31.03.2019 р., на суму 30000,20 грн. за період з 01.04.2019 р. по 30.09.2019 р.; за видатковою накладною № 889 від 03.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 01.01.2019 р. по 30.09.2019 р.; за видатковою накладною № 945 від 18.12.2018 р. на суму 55252,20 грн. за період з 01.01.2019 р. по 30.09.2019 р. становить 4762,95 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ Праймфід підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» (08635, Київська обл., Васильківський р-н, селище Зелений Бір, вул. Тараса Шевченко, буд. 19, код 05513193) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Праймфід (08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, Вул. Кільцева, буд. 2, код 33144015) 140504,60 грн. (сто сорок тисяч п`ятсот чотири грн. 60 коп.) боргу, 41293,28 грн. (сорок одну тисячу двісті дев`яносто три грн. 28 коп.) пені, 4762,95 грн. (чотири тисячі сімсот шістдесят дві грн. 95 коп.) інфляційних втрат, 3525,47 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять п`ять грн. 47 коп.) 3% річних та 2851,30 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят одну грн. 30 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно з пунктом 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 28.12.2019 р.

Суддя О.О. Рябцева