Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"24" грудня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1356/19

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.,

розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (м. Київ) в особі Житомирської обласної дирекції "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (м. Житомир)

до Ружинської селищної ради (смт. Ружин, Житомирська обл.)

про визнання незаконною та протиправною відмову та припинення права користування землею,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 до суду поштою надійшла позовна заява ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в особі Житомирської обласної дирекції "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про визнання незаконною та протиправною відмову Ружинської селищної ради від припинення права в добровільному порядку користування на земельну ділянку за адресою: Житомирська область, смт. Ружин, вул. О. Бурди, 74, загальною площею 0,0433 га. Водночас просить припинити право постійного користування земельною ділянкою за адресою: Житомирська область, смт. Ружин, вул. О. Бурди, 74, загальною площею 0,0433 га, що перебуває у користуванні ПАТ "НАСК "Оранта".

Вивчивши зміст позовної заяви та розглянувши додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про повернення позовної заяви на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Частиною 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 3 ст. 12 ГПК України).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує відповідні критерії, зазначені у ч.3 ст. 247 ГПК України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 247 ГПК України у спрощеному позовному провадженні господарський суд розглядає малозначні справи.

У спрощеному порядку може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 247 ГПК України).

Пункт 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України визначає, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму.

Малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову, в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України).

Беручи до уваги обраний позивачем спосіб захисту, характер спірних правовідносин, доводи, викладені у позовній заяві, суд вважає, що вказаний спір недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом ч. 3 ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Водночас ч. 4 зазначеної статті встановлено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною 2 ст. 58 ГПК України унормовано, при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Тобто за змістом процесуального закону малозначними є справи, по-перше, визначені такими (малозначними) законом (п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України), і по-друге, визнані малозначними судом (п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником.

Досліджуючи довіреність від 04.09.2019, додану до матеріалів позовної заяви, суд встановив, що ОСОБА_1 . є начальником відділу правового та кадрового забезпечення Житомирської обласної дирекції НАСК "Оранта", якому надано право підпису позовної заяви. Але серед матеріалів позовної заяви не надано доказів, що Сапінський О.П. є адвокатом, наприклад, ордеру та/або свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Отже, представництво юридичної особи має відбуватись у формі або самопредставництва, яке може здійснювати керівник підприємства або член виконавчого органу згідно статутних документів, або професійний адвокат.

Враховуючи викладене, позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Отже, позивач не дотримався вимог ч. 2 ст. 162 ГПК України, що є імперативною нормою стосовно підписання позовної заяви уповноваженим представником, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Стаття 164 ГПК визначає перелік документів, які додаються до позовної заяви:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Серед додатків до матеріалів позовної заяви надано копії опису вкладення, фіскального чеку та поштової накладної.

В описі вкладення зазначено, що Ружинській селищній раді надіслано позовну заяву на 39 аркушах, але встановити, які саме документи направлялися відповідачу неможливо через відсутність їх опису.

Варто зазначити, що належним доказом надіслання відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт наданий в оригіналі.

ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" у позовній заяві визначило дві вимоги немайнового характеру та сплатило судовий збір сумі 1921,00 грн.

Подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 7 ст. 12 ГПК України, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Звернувшись з позовом до суду, позивач не надав доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Натомість позивачем не дотримано приписів підпункту 9 ч.3 ст. 162 ГПК України.

Крім того, в описовій частині позовної заяви ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" вказує, що володіє земельною ділянкою на підставі державного акта на право постійного користування землею серія І-ЖТ000479 від 05.10.2001, який долучає до матеріалів, однак в переліку документів, що додаються зазначено копію державного акта серії ЖТ 003171 від 15.11.2000.

При повторному зверненні ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" необхідно звернути увагу на вказані недоліки позовної заяви.

Керуючись п.1 ч. 5 ст. 174, ст. 234, 235 ГПК України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (м. Київ) в особі Житомирської обласної дирекції "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (м. Житомир) позовну заяву про визнання незаконною та протиправною відмову Ружинської селищної ради від припиненням права в добровільному порядку користування на земельну ділянку та припинення права постійного користування земельною ділянкою за адресою: Житомирська область, смт. Ружин, вул. О. Бурди, 74, загальною площею 0,0433 га.

Додатки:

- позовна заява від 18.12.2019, а також платіжне доручення про сплату судового збору №62183 від 05.12.2019 на 41 арк.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту підписання та підлягає апеляційному оскарженню протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з пов)