Господарський суд Рівненської області
"26" грудня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/754/19
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: : Бляшин М.С.
Рішенням господарського суду Рівненської області від 16.12.2019р. по справі № 918/754/19 (суддя Андрійчук О.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" до Приватного підприємства "Теплогазбуд" про стягнення в сумі 60 259,15 грн. задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Теплогазбуд" (вул. М. Чурая, 9 м. Рівне, 33025, ідентифікаційний код 32300672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" (вул. Урлівська, буд. № 11А, м. Київ, 01000, ідентифікаційний код 42071524) 49 145,20 грн, з яких: 39 270,00 грн основного боргу, 955,00 грн 3 % річних, 1 066,20 грн інфляційних втрат, 7 854,00 грн штрафу. У задоволенні позовних вимог про стягнення 11 113,95 грн пені відмовлено та стягнуто з Приватного підприємства "Теплогазбуд" (вул. М. Чурая, 9 м. Рівне, 33025, ідентифікаційний код 32300672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" (вул. Урлівська, буд. № 11А, м. Київ, 01000, ідентифікаційний код 42071524) 1 566,77 грн судового збору.

19.12.2019р. на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким останній просить стягнути з відповідача 10 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Рівненської області від 19.12.2019р. у зв`язку з перебуванням судді Андрійчук О.В. у відпусці терміном більше 14 днів, з метою недопущення порушення та дотримання строків розгляду справи, визначених ГПК України, справу №918/754/19 передано на розгляд судді Заголдній Я.В.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.12.2019р. (суддя Заголдна Я.В.) прийнято справу № 918/754/19 до свого провадження та заяву представника позивача адвоката - Луцик К.В. про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №918/754/19 призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.12. 2019 р.

24.12.2019р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

26.12.2019р. в судовому засіданні, представник позивача не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник відповідача заперечив проти задоволення вищезазначеної заяви та просив суд зменшити судові витрати на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву представника позивача адвоката - Луцик К.В. про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №918/754/19, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява суд, прийшов до висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення про судові витрати на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

При поданні позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Газприлад" просило стягнути з Приватного підприємства "Теплогазбуд" - 60 259, 15 грн.

В подальшому, рішенням господарського суду Рівненської області від 16.12.2019р. по справі № 918/754/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" до Приватного підприємства "Теплогазбуд" про стягнення в сумі 60 259,15 грн. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 49 145,20 грн, з яких: 39 270,00 грн основного боргу, 955,00 грн 3 % річних, 1 066,20 грн інфляційних втрат, 7 854,00 грн штрафу. У задоволенні позовних вимог про стягнення 11 113,95 грн пені відмовлено та стягнуто з Приватного підприємства "Теплогазбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" - 1 566,77 грн судового збору.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За умовами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд, зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, частинами четвертою та п`ятою зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, з метою захисту прав та отримання професійної правничої допомоги у даній справі, у тому числі і представництва інтересів у суді, позивач звернувся до Адвокатського бюро Луцик Катерини Василівни про, що було укладено відповідна угода про надання юридичної (правничої) допомоги від 13.12.2019р. та додаткову угоду №1 до угоди про надання юридичної (правничої) допомоги від 13.12.2019р. про оплату послуг Адвокатського бюро Луцик К.В..

Відповідно до умов пункту 1 Угоди в порядку та на умовах, визначених цією Угодою, клієнт (позивач) доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта, надавати іншу юридичну допомогу в обсязі і на умовах, встановлених цією угодою у справі що перебуває в провадженні господарського суду Рівненської області за номером 918/754/19, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" до Приватного підприємства "Теплогазбуд" про стягнення в сумі 60 259,15 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі, а саме 19.12.2019р. адвокат Луцик К.В. подала заяву про стягнення з відповідача Приватного підприємства "Теплогазбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно до умов додаткової угоди №1 до угоди про надання юридичної (правничої) допомоги від 13.12.2019р., а саме: п. 1 за надання послуг передбачених Договором Клієнт, в день підписання угоди про надання юридичної (правничої) допомоги від 13.12.2019р., сплачує Адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 10 000,00 (десять тисяч ) гривень на р/р НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 333391 .

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №1 сторони відповідно до умов угоди про надання юридичної (правничої) допомоги 13.12.2019о. погодили, що адвокатом будуть виконані наступні види робіт та їх вартість:

1. Ознайомлення із матеріалами справи 2000,00 грн.

2. Представництво інтересів клієнта в суді 4000,00 грн.

3. Складання документів процесуального характеру 4000,00 грн.

Крім того, заявником подано суду на підтвердження виконаних робіт про надання професійної правничої допомоги Акт виконаних робіт від 17.12.2019р., за яким Адвокат надав відповідно до умов угоди від 13.12.2019р. про надання адвокатських послуг юридичної (правничої) допомоги та додаткових угод, а Клієнт прийняв і оплатив фактично надані юридичні послуги, в розмірі 10 000 грн..

У вказаному Акті наведено детальний опис послуг, наданих Адвокатським бюро Луцик К.В. для Клієнта. Зауважень та скарг щодо якості виконаних робіт у Клієнта немає.

Адвокатське бюро виставило Клієнту рахунок на оплату наданих послуг, відповідна копія платіжного доручення №696 від 16.12.2019р. про сплату для Адвокатського бюро Луцик К.В. в розмірі 10 000, грн., залучено до матеріалів справи.

Розглянувши заяву позивача про прийняття додаткового рішення суд зазначає таке.

Так, із наявних в матеріалах справи позовної заяви, клопотань, відповіді на відзив, вбачається, що зазначені документи підписувались самим керівником позивача. Адвокатом Луцик К.В. складання документів процесуального характеру в межах даної справи не здійснювалось, оскільки угоду про надання юридичної (правничої) допомоги між позивачем та Адвокатським бюро Луцик К.В. укладено лише 13.12.2019р., а тому судові витрати в розмірі 4000,00 грн. не можуть бути задоволенні судом.

Судом встановлено, що з протоку судового засідання від 16.12.2019р. вбачається, що адвокат Луцик К.В. дійсно представляла інтереси позивача по справі № 918/754/19 та брала участь у одному судовому засіданні.

Також, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Луцик К.В. 16.12.2019р. один раз ознайомилась з матеріалами справи безпосередньо перед судовим засіданням в якому, судом прийнято рішення по даній справі.

Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Отже, матеріалами справи підтверджується предствництво адвоката Луцик К.В. інтересів клієнта у суді, а саме у судовому засіданні суду по розгляду справи №918/754/19 по суті та ознайомлення із матеріалами справи 16.12.2019р.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 6 статті 126 ГПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що відповідачем доказів щодо неспівмірності витрат адвоката не подано, проте надані позивачем документи в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, в межах наданих послуг в розмірі 6000,00 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що адвокатом позивача доведений розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Частина 1 ст. 13 ГПК України визначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Проте, доводи відповідача щодо підстав зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до нуля гривень всупереч ст. 74-79 ГПК України належними доказами не доведені.

Відповідно до вступної та резолютивної частин рішення суду від 16.12.2019 у справі № 918/754/19 позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення 60 259,15 грн. задоволено частково, стягнуто на користь позивача 49 145,20 грн., у задоволенні позовних вимог про стягнення 11 113,95 грн. пені судом відмовлено.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи встановлення дійсності витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази (угоду, акт виконаних робіт, платіжне доручення) на часткове доведення понесених ним витрат на професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 918/754/19. Водночас зважаючи на приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позову судом, вказані судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 893,38 грн. (49145,20 грн. : 60 259,15грн. x 6000,00грн. = 4893,38грн.)

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" - адвоката Луцик К.В. про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу , пов`язаних з розглядом справи, шляхом покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 893, 38 грн. , а в іншій частині заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву адвоката Луцик К.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 4 893,38 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Теплогазбуд" (вул. М. Чурая, 9 м. Рівне, 33025, ідентифікаційний код 32300672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газприлад" (вул. Урлівська, буд. № 11А, м. Київ, 01000, ідентифікаційний код 42071524) судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі - 4 893,38 грн.

4. В решті заявленої вимоги в розмірі 5 106, 62 грн. відмовити.

5. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 27.12.2019 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Заголдна Я.В.