ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2019 р. Справа№ 920/863/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 27.09.2019

у справі №920/863/19 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до 1) Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 3 092 747,42 доларів США та 29 880 422,68 грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 зустрічну позовну заяву від 24.09.2019 № 18-7/850 Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (нове найменування першого відповідача - Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання") (вх № 3036з від 26.09.2019) - повернуто заявнику.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19 та направити справу №920/863/19 до Господарського суду Сумської області для вирішення питання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає при цьому, що місцевим судом не було надано змоги АТ «Сумське НВО» заявити клопотання про поновлення строків на надання зустрічної позовної заяви.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

26.11.2019 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додане платіжне доручення №0.0..1 від 22.11.2019 про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19.

Відновлено Акціонерному товариству "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19.

Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

23.12.2019 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін. Зазначаючи при цьому, що скаржник мав можливість до 09.09.2019 подати відзив на позов та зустрічний позов, якщо у нього існували труднощі в подачі, то він мав право подати до 09.09.2019 клопотання про продовження цього строку, а після 09.09.2019 з зустрічним позовом заявити клопотання про поновлення встановленого судом строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску. Натомість відповідач-1 чи то легковажно чи то зухвало віднісся до приписів Ухвали суду щодо встановлення судом процесуальних строків та подав зустрічний позов з пропуском встановленого судом і ГПК строку до того ж без належного клопотання про поновлення даного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,5,6,8,9,12,18,31,32,33,34 частини першої статті 255 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", відповідно до якої просить стягнути солідарно з відповідачів 3092747,42 долари США заборгованості за кредитним договором № 20-3626/2-1 від 15.11.2013 (в т.ч.: 2294162,34 доларів США заборгованості по кредиту та 798 585,08 доларів США заборгованості по процентах) та 29880422,68 грн. (в т.ч.: 22 303 503,73 грн. пені по кредиту, 3 304 147,20 грн. пені за відсотками, 2 888 044,38 грн. 3% річних по тілу кредиту, 709 727,37 грн. 3% річних по процентам, 675 000,00 грн. штрафу), а також 672 350,00 грн. судового збору.

26.09.2019 (24.09.2019 - дата відправки зустрічного позову засобами поштового зв`язку відповідно до поштового конверту) від Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (нове найменування першого відповідача - Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання") надійшов зустрічний позов до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", про визнання недійсним Договору від 30.09.2016 № 20-3626/2-1-30092016 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-3626/2-1 від 15.11.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

Повертаючи зустрічну позовну заяву від 24.09.2019 № 18-7/850 Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (нове найменування першого відповідача - Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання") (вх № 3036з від 26.09.2019), суд першої інстанції керувався тим, що відповідач з порушенням строку, встановленого ч. 1. ст. 180 ГПК України, звернувся до суду із зустрічним позовом лише 24.09.2019, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, серед яких зокрема, учасники справи мають право: знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п.1, п.3 ч.1 ст.42); учасники справи зобов`язані зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2 ст.42).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 ГПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (частини 1-4 ст.180 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до п. 3 резолютивної частини ухвали суду від 19.08.2019 № 920/863/19 про відкриття провадження у справі постановлено відповідачам подати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України у строк до 09.09.2019. Водночас, відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень відповідачі отримали копію вищезазначеної ухвали 21.08.2019.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що строк для надання зустрічної позовної заяви для відповідачів - 09.09.2019.

Таким чином, перший відповідач з порушенням даного строку, встановленого ч. 1. ст. 180 ГПК України, звернувся до суду із зустрічним позовом лише 24.09.2019, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки, зустрічний позов подано з порушенням встановленого ч. 1 ст. 180 господарського процесуального кодексу України строку, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд правомірно, згідно ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України повернув зустрічний позов.

Твердження скаржника, що місцевим судом було проявлено надмірний формалізм при вирішенні питання, щодо повернення зустрічної позовної заяви №18-7/850, судовою колегією визнається безпідставним та необґрунтованим, оскільки спростовується матеріалами справи.

Окрім того судова колегія звертає увагу, що за змістом рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Щодо тверджень скаржника, що у зв`язку із значним розміром заборгованості, останній був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання зустрічного позову у справі, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 119 суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проаналізувавши вище вказану норму, судова колегія дійшла до переконання, що скаржник не був позбавлений права звернутись до суду першої інстанції із заявою про продовження строку для подання відзиву та зустрічного позову, і в подальшому звернутись з клопотанням про поновлення встановленого судом строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 27.09.2019 у справі №920/863/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №920/863/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв