УХВАЛА

м. Київ

19.12.2019Справа № 910/13768/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс"

до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про внесення змін до договору

суддя Привалов А.І.

Представники сторін:

від позивача: Нагорна Н.О.;

від відповідача: Куліковський В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про внесення змін до договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до укладеного між сторонами Договору № 69/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва від 15.02.2017 включено умови, які не відповідають вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, а також порушують права перевізника, що відповідно є підставами для внесення змін у спірний договір.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/13768/19 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.11.2019.

31.10.2019 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, до якого долучено клопотання про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 07.11.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні на 28.11.2019.

В судовому засіданні 28.11.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні на 12.12.2019.

Також, у судовому засіданні 28.11.2019 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

12.12.2019 позивачем до суду подано відповідь на відзив та заяву про збільшення позовних вимог, в якій заявлено додаткову вимоги про визнання недійними окремих пунктів № 69/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва від 15.02.2017.

В судовому засіданні 12.12.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні на 19.12.2019.

18.12.2019 відповідачем до суду подано заперечення щодо заяви про збільшення позовних вимог

В судовому засіданні 19.12.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та подану ним заяву про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача проти позову та заяви про збільшення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 19.12.2019 судом не прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" про збільшення розміру позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

При цьому, суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Однак, з наведеного вбачається, що позивачем у заяві про збільшення позовних вимог фактично заявлено нову (додаткову) позовну вимогу немайнового характеру, яка не була викладена у первісному позові, а саме про визнання недійними окремих пунктів № 69/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва від 15.02.2017.

Суд зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17.

На підставі наведеного суд доходить висновку, що заява позивача про збільшення позовних вимог не являється заявою про збільшення позовних вимог в розумінні господарського процесуального законодавства, оскільки містить у собі прохання про розгляд судом нової додаткової позовної вимоги, яка фактично є іншим позовом.

Крім того, обґрунтовуючи нову додаткову позовну вимогу позивач посилається на те, що спірні пункти договору суперечать вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081.

Тобто, предметом розгляду викладеної у заяві нової додаткової позовної вимоги є відповідність приписам чинного законодавства пунктів договору, укладеного сторонами за результатами дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як суб`єкта владних повноважень, що в цілому свідчить про публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Отже, зважаючи на суб`єктний склад учасників правовідносин, предмет та характер спору, суд зазначає, що вимога про визнання недійними окремих пунктів Договору № 69/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва від 15.02.2017 не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" про збільшення позовних вимог.

Одночасно суд звертає увагу позивача на те, що останній не позбавлений права та можливості звернутись до суду за встановленою підвідомчістю з окремим позовом в частині зазначених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 46, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Не приймати до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" про збільшення розміру позовних вимог.

2. Повернути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс" про збільшення розміру позовних вимог заявнику.

3. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.12.2019.

Суддя А.І. Привалов