ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
28.12.2019 Справа № 905/2441/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали
позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотест», м. Харків, Харківська область
до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область
Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок позивача, особи, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, за приписами п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України додаються до позовної заяви.
В якості доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками позивачем надані накладна та опис вкладення до цінного листа з відбитком календарного штемпелю АТ «Укрпошта» від 24.02.2019.
Зі змісту вказаного опису вкладення вбачається, що в графі «найменування предметів» зазначено «позовна заява з додатками», тобто в описі вкладення значиться про відправлення позовної заяви з додатками, при цьому не зазначено, які саме додатки надіслані на адресу відповідача.
За таких обставин, суд дійшов висновку про недотримання позивачем при поданні позову вимог п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України щодо надання документів, які підтверджують відправлення доданих до позовної заяви документів відповідачу.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок та правові засади справляння судового збору, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Частиною 1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.
Відповідно до п. 3.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.
Згідно з п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.
Отже, належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем в якості доказів сплати судового збору надано незасвідчену копію платіжного доручення №346 від 24.12.2019 на суму 1921,00грн без підпису уповноваженої посадової особи, без відбитку печатки установи банку, без відмітки про дату проведення платежу за платіжним дорученням.
Таким чином, надану незасвідчену копію платіжного доручення №346 від 24.12.2019 суд не приймає як належний доказ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання позовної заяви.
Отже, з врахуванням того, що матеріали позову не містять документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані вимоги; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Ознайомившись з наданим розрахунком, судом встановлено, що порядок обчислення складових ціни позову, зокрема, пені, 3% річних, інфляційних нарахувань є незрозумілим, оскільки вказано лише кількість днів прострочення, проте відсутній розрахунок позовних вимог із зазначенням періодів нарахування. Крім того, з прохальної частини позову не вбачається, в якому розмірі позивач просить стягнути основну заборгованість та інфляційні втрати.
Вказане зумовлює висновок суду про те, що матеріали позову не містять обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, що є порушенням вимог п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, з огляду на те, що матеріали позову не містять доказів направлення доданих до позовної заяви документів та документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги п.3 ч.3 ст.162, п.1, 2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення наведених недоліків позовної заяви.
Керуючись чч.1,2 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення її без руху шляхом надання суду документів, які підтверджують відправлення на юридичну адресу відповідача доданих до позовної заяви документів листом з описом вкладення; документів, які підтверджують сплату судового збору в розмірі 1921,00грн; обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми з зазначенням періодів нарахування.
Роз`яснити, що в разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Аксьонова