РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/910/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001,

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кузьміна Володимира Валерійовича

АДРЕСА_1

про стягнення 93027,98грн

Представники сторін:

від позивача: Кавурка М.С., довіреність №4048-К-О від 29.08.2019,

від відповідача: не прибув.

Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" подано позов до Фізичної особи-підприємця Кузьміна Володимира Валерійовича про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.01.2019 в загальному розмірі 93027,98грн, з яких 75000,01грн заборгованості за кредитом, 4977,78грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8579,40грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 4470,79грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № б/н від 16.01.2019.

Ухвалою суду від 12.11.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк протягом 10 календарних днів з дня вручення даної ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.11.2019, після усунення позивачем недоліків, вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 26.12.2019.

Відповідно до ст.165,251 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 29.11.2019 направлена сторонам рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить штамп суду з відміткою про відправлення документа. Крім того, позивачу ухвалу надіслано на його електронну адресу в електронному вигляді.

Відповідач отримав ухвалу суду від 12.11.2019 про залишення позовної заяви без руху, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Ухвала суду від 29.11.2019 про відкриття провадження у справі повернута на адресу суду з відміткою поштового зв`язку "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (адресат відсутній).

Судом були вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача, у зв`язку з чим отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача станом на 26.12.2019, відповідно до якого за ІПН НОМЕР_1 в реєстрі значиться Фізична особа-підприємець Кузьмін Володимир Валерійович, місце проживання: АДРЕСА_2 ; не перебуває в процесі припинення.

У судове засідання 26.12.2019 прибув повноважний представник позивача.

Відповідач представника у судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального кодексу строк не скористався, що неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд відповідно до вимог ч. 9 ст. 165, ч.2 ст.178 та ч. 1 ст. 202 ГПК України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

16.01.2019 Фізичною особою-підприємцем Кузьміним Володимиром Валерійовичем (позичальником) через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ (далі Заява). Заява підписана на підставі кваліфікованого сертифікату відкритого ключа від 11.01.2019 (а.с. 20-22, 67-69).

Підписанням цієї Заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги КУБ (далі Умов), що розміщені на сайті Приватбанку pb.ua. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Відповідно до п.1 Заяви, до істотних умов кредитного договору належать:

1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін.. винагород в обумовлені цим договором терміни;

1.2. Розмір кредиту: 100000 (сто тисяч) гривень;

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів клієнту;

1.4. Проценти (комісія) за користуванням кредитом: 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту);

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку №1 до цієї Заяви та доступний клієнту у системі "Приват24 для бізнесу".

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5. Заяви, клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4, сплатити банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно з розділом 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Розділом 3.2.8.1. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий Кредит КУБ для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг КУБ (далі Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50000,00грн до 1000000,00грн (п. 3.2.8.2. Умов).

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов встановлені умови повернення кредиту та терміни погашення заборгованості за кредитом. Сплата процентів за користування кредитом передбачена п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.3., 3.2.8.9., 3.2.8.9.1.,3.2.8.9.2. Умов.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналіз змісту Умов та правил надання кредиту Кредит КУБ, змісту Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ свідчить про укладення між сторонами договору приєднання до кредитного договору, на підставі якого між сторонами виникли кредитні правовідносини.

При цьому, складовими цього договору є як Заява про приєднання до умов договору та правил надання послуги КУБ, підписана сторонами 16.01.2019, так і Умови і правила надання кредиту Кредит КУБ.

Матеріали справи свідчать, що 12.11.2018 на підставі заяви ФОП Кузьміна В.В. про відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 23, 70).

Докази закриття вказаного рахунку на момент укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору від 16.01.2019 в матеріалах справи відсутні.

16.01.2019, на підставі укладеного між сторонами договору від 16.01.2019, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 100000,00грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку за період з 16.01.2019 по 21.11.2019 (а.с. 79).

Згідно з п.1.3. Заяви від 16.01.2019 строк кредиту становить 12 місяців з дати видачі коштів клієнтів. Отже, враховуючи, що кредитні кошти були зараховані на поточний рахунок відповідача 15.03.2018, тому, з урахуванням правил обчислення строків, датою повернення відповідачем кредиту є 16.01.2020.

Відповідач частково здійснив погашення кредиту на суму 24999,99грн, що визнається позивачем.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення заборгованості суду не надано.

Таким чином, суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту від 16.01.2019 виконав належним чином, відповідач заборгованість по кредиту в повному обсязі не погасив, внаслідок чого заборгованість по сплаті кредиту становить 75000,01грн.

Крім суми основної заборгованості за кредитом позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість за період з 16.06.2019 по 15.10.2019 у сумі 4977,78грн (згідно з п.3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов), 8579,40грн відсотків у вигляді щомісячної комісії (згідно з п.3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов) за період з 16.06.2019 по 15.10.2019 та 4470,79грн пені (згідно з п. 3.2.8.10.1 Умов) за період з 16.06.2019 по 15.10.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов, відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит у терміни і в сумах, як встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3 цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Розділ 3.2.8.9. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п.3.2.8.3.1.) (п. 3.2.8.9.3. Умов).

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в Заяві та Тарифах, тобто 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту (п. 1.4 Заяви).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період користування кредитом відповідачу було нараховано 14400,00грн відсотків у вигляді щомісячної комісії за період з 16.02.2019 по 16.09.2019. Відповідачем було сплачено 5820,60грн. Заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії становить 8579,40грн.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві, а саме: 4% на місяць від суми простроченої заборгованості, 48% річних (п.1.6 Заяви).

Таким чином, п. 3.2.8.3.3. Умов та п.1.6 заяви сторонами передбачено сплату відсотків за неправомірне користування відповідачем грошовими коштами як наслідок прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається із матеріалів справи, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом, за період з 21.02.2019 по 15.10.2019 нараховано відсотків на суму 5382,08грн, Відповідачем погашення відсотків на суму 404,30грн, несплачена сума заборгованості по відсоткам становить 4977,78грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.546, 549 Цивільного кодексу України, зокрема, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як встановлено судом, п.1.6. Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги Куб, сторони визначили, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, сплачується неустойка в розмірі і згідно з розділом 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., п. 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені нарахованої позивачем за період прострочки оплати з 21.02.2019 по 15.10.2019 у сумі 4470,79грн підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.01.2019 в загальному розмірі 93027,98грн, з яких 75000,01грн заборгованості за кредитом, 4977,78грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8579,40грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 4470,79грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00грн покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кузьміна Володимира Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 75000,01грн заборгованості за кредитом, 4977,78грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8579,40грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 4470,79грн пені та 1921,00грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 27.12.2019.

Суддя В.В. Моцьор