РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/13667/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства "Електрофарфор 2000" до Акціонерного товариства "РВС Банк" про розірвання договору та визнання недійсною банківської гарантії, за участю представників позивача - Фляшовського В.А., ордер серія АІ №1008398, відповідача - Бабенко Ю.В., довіреність № 3122/19 від 02.08.19 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання договору про надання банківської гарантії від 31.07.2017 року №Д-4005-17Г та про визнання недійсною гарантію виконання зобов`язань від 01.08.2017 року № 4005-17Г надану відповідачем на підставі ст.ст. 638, 526, 612, 613, 651, 569, 653, 654, 188, 215, 203, 560 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання призначити на 06.11.2019 року.

28.10.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що надана відповідачем гарантія видана згідно із заявою позивача про надання гарантії та відповідно до умов тендерної документації та при цьому позивач прийняв гарантію відповідача без будь-яких заперечень, погодившись таким чином з її формою та змістом. Зазначив, що підстави для визнання гарантії недійсною та для розірвання спірного договору - відсутні.

06.11.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 27.11.2019 року.

15.11.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача.

26.11.2019 року та 27.11.2019 року відповідачем до канцелярії суду надано заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача.

27.11.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 04.12.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2019 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору є вимога позивача про розірвання договору про надання банківської гарантії від 31.07.2017 року №Д-4005-17Г з підстав того, що відповідач допустив істотне порушення умов вказаного договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України та вимога про визнання недійсною гарантії виконання зобов`язань від 01.08.2017 року № 4005-17Г надану відповідачем, з огляду на те, що спірна гарантія видана відповідачем поза волею позивача, всупереч досягнутій сторонами згоді, а також поза межами прав, якими був наділений відповідач.

Судом встановлено, що 31.07.2017 року між Акціонерним товариством "РВС Банк" (сторона 1, банк, відповідач) та Приватним підприємством "Електрофарфор 2000" (сторона 2, принципал, позивач) укладено договір про надання банківської гарантії №Д-4005-17Г (надалі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) за заявою принципала банк надає на користь бенефіціара гарантію, за якою зобов`язується сплатити бенефіціару на його письмову вимогу грошову суму у разі гарантійного випадку та дотримання умов гарантії та цього договору.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що сума гарантії складає 413431,20 грн. (Чотириста тринадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня 20 копійок), цифровий код валюти - 980.

Позивач 31.07.2017 року звернувся до відповідача з заявою про надання банківської гарантії №4 від 31.07.2017 року для забезпечення виконання договору поставки на суму 413 431,20 грн. (по Лоту 5- Роз`єднувачі 330 кВ) згідно Тендерної документації на закупівлю товарів: 27.12.1 Апаратура електрична для комутації чи захисту електричних кіл на напругу більше ніж 1000 В (31210000-1 Електрична апаратура для комутування та захисту електричних кіл, 31214110-3) 27.12.10-30.00 5 (п`ять) лотів: Лот 1-Роз`єднувачі 35 кВ, Лот 2-Роз`єднувачі 110 кВ, Лот 3-Роз`єднувачі 150 кВ, Лот 4-Роз`єднувачі 220 кВ, Лот 5-Роз`єднувачі 330 кВ (та всіх змін до неї), затвердженої протоколом засідання тендерного комітету № 88 від « 28» грудня 2016 року».

На виконання умов договору банківської гарантії №Д-4005-17Г від 31.07.2017 року та відповідно до заяви позивача №4 від 31.07.2017 року відповідачем було видано гарантію виконання зобов`язань №4005-17Г від 01.08.2017 року, що передбачає наступні умови: для забезпечення виконання принципалом (позивачем) своїх зобов`язань за договором поставки (по Лоту 5 - Роз`єднувачі 330 кВ) надано безумовну, безвідкличну банківську гарантію (що надалі іменується «гарантія»), на користь бенефіціара у розмірі, що складає 5 відсотків від суми основного договору. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РВС БАНК» (надалі гарант) безумовно, тобто за першою вимогою бенефіціара без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично приймає на себе зобов`язання заплатити бенефіціару протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара, передбаченою цією гарантією грошову суму, що не перевищує 413431,20 гри. (Чотириста тринадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня 20 копійок), цифровий код валюти - 980 у випадку порушення принципалом зобов`язань за основним договором. Виплата по гарантії здійснюється на користь Державного підприємства Національна енергетична компанія «Укренерго».

Частиною другою та третьою статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання договору має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Позивачем у розумінні ст. 651 ЦК України не доведено істотного порушення договору відповідачем, а тому позовні вимоги в частині розірвання договору про надання банківської гарантії від 31.07.2017 року №Д-4005-17Г є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові в частині розірвання договору про надання банківської гарантії від 31.07.2017 року №Д-4005-17Г слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, за приписами ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Разом із тим, статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, а саме, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За приписами ст. 562 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Зі змісту спірної гарантії вбачається, що вона повністю відповідає умовам договору про надання банківської гарантії від 31.07.2017 року №Д-4005-17Г, який укладено між позивачем та відповідачем, позивач прийняв спірну гарантію без будь-яких заперечень, погодився з її формою та змістом, у подальшому спірна гарантія передана бенефіціару позивачем самостійно, що підтверджується копією гарантії з відміткою про її отримання 01.08.2017 року нарочно.

Отже, позивачем за заявленими вимогами в частині визнання недійсною гарантії виконання зобов`язань від 01.08.2017 року № 4005-17Г не доведено, що спірна гарантія видана відповідачем поза волею позивача, всупереч досягнутій сторонами згоді, а також поза межами прав, якими був наділений відповідач.

Таким чином, позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваних договорів недійсними.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача не порушено відповідачем, а тому в позові в частині визнання недійсною гарантії виконання зобов`язань від 01.08.2017 року № 4005-17Г також слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 26.12.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна