ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.19 р. Справа № 917/1216/19

Суддя Білоусов С. М. при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагробуд", с. Чернечий Яр, Диканський район, Полтавська область, 38523,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОЛІЯ", вул. Садова, 4, с. Чернечий Яр, Диканський район, Полтавська область, 38523,

співвідповідач: Колективне мале підприємство "Будівельник", 38500, Полтавська область, Диканський район, смт. Диканька, пров. Крутий, 2б,

про виділення в натурі частки із спільної часткової власності в окрему одиницю

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагробуд" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОЛІЯ" про виділення в натурі частки із спільної часткової власності в окрему одиницю.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.07.2019 р. суд залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагробуд" без руху та встановив позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позивачем, ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.07.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.08.19 року на 10:45.

У зв`язку з лікарняним судді Білоусова С.М. розгляд справи 29.08.2019 р. не відбувся.

Враховуючи закінчення перебування судді Білоусова С.М. на лікарняному ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.09.2019 р. призначити справу до розгляду в судовому засіданні на 26.09.19 року на 10:45.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.09.2019 р. залучити до участі у справі № 917/1216/19 в якості співвідповідача - Колективне мале підприємство "Будівельник" (38500, Полтавська область, Диканський район, смт. Диканька, пров. Крутий, 2б, ) та відкладено підготовче засідання на 15.10.19 року на 10:00.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.10.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 14.11.2019 року на 10:45.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.11.2019 р. закрито підготовче провадження у справі № 917/1216/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.11.19 року на 11:15.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.11.2019 р. відкладено розгляд справи по суті на 28.11.2019 року на 11:30.

Від позивача до суду надійшло уточнення позовних вимог (вх. № 14045 від 18.12.2019 року), згідно якого просить суд виділити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Райагробуд" в натурі належну частину нерухомого майна (нежитлових будівель), яке знаходиться у спільній частковій власності в окрему одиницю, а саме: М-1 - склад № 3 загальною площею 90,00 кв.м.; О-1 - їдальня № 2 загальною площею 129,1 кв.м.; П-1 - деревообробний цех загальною площею 301,00 кв.м.; № 2 - артезіанська скважина, що знаходиться за адресою: вул. Садова, 4 с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області.

Суд приймає уточнення позовних вимог позивача та залучає їх до матеріалів справи.

Від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОЛІЯ" надійшов лист (вх. № 14046 від 18.12.2019 року), в якому повідомлено, що він не заперечує проти даного позову.

Від співвідповідача - Колективного малого підприємства "Будівельник" надійшов лист (вх. № 14047 від 18.12.2019 року), в якому повідомлено, що він не заперечує проти заявлених позовних вимог.

Вищевказані документи суд залучив до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, господарський суд встановив:

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 164741583 від 24.04.2019 року право власності на нежитлові будівлі за адресою: село Чернечий Яр, вулиця Садова, буд. АДРЕСА_1 , Диканського АДРЕСА_2 області: М-1 - склад № 3 загальною площею 90,0 кв.м.; О-1 - їдальня № 2 загальною площею 129,1 кв. м.; П-1 - деревообробний цех загальною площею 301,0 кв.м.; № 2 - артезіанська свердловина належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Райагробуд" (), що складає 7/50 частки. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі, серія та номер: 1124, виданий 11.11.2003 р. Виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 164741583 від 24.04.2019 р. Колективному малому підприємству "Будівельник" () належить 2/25 частки нежитлових будівель за адресою: село Чернечий Яр, вулиця Садова, буд. 4, Диканського району Полтавської області.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 164741583 від 24.04.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРОЛІЯ" () належить 39/100 та 120/1000 частки нежитлових будівель за адресою: село Чернечий Яр, вулиця Садова, буд. 4, Диканського району Полтавської області.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві, на сьогоднішній день домовитися зі співвласниками не має можливості. На підтвердження цього додається Протокол спільної наради № 01 від 07.7.2019 року.

Оскільки згоди інших співвласників щодо поділу спільного майна в натурі позивачем не отримано, він вважає, що його майнові права та інтереси порушено, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

При прийнятті рішення зі справи суд виходив з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 від 1952 року, передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання, має право звернутися до суду за захистом такого права, а способом захисту права є визнання права.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статтею 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У відповідності до частини 1 статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників, в порядку частини 3 статті 358 Цивільного кодексу України, має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності передбачено статтею 361 Цивільного кодексу України.

В силу положень частини 1 статті 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 4 статті 364 Цивільного кодексу України передбачено, що виділ такої частки здійснюється на підставі договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, який укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду (лист Верховного Суду України від 01 липня 2013 року Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ).

Згідно п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються , зокрема, договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду.

Зважаючи на те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України можливе припинення права спільної часткової власності, слід враховувати що при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач у позовній заяві не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі, у зв`язку з цим суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Виділити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Райагробуд" (с. Чернечий Яр, Диканський район, Полтавська область, 38523, ) в натурі належну частину нерухомого майна (нежитлових будівель), яке знаходиться у спільній частковій власності в окрему одиницю, а саме: М-1 - склад № 3 загальною площею 90,00 кв.м.; О-1 - їдальня № 2 загальною площею 129,1 кв.м.; П-1 - деревообробний цех загальною площею 301,00 кв.м.; № 2 - артезіанська скважина, що знаходиться за адресою: вул. Садова АДРЕСА_3 4 с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 20.12.2019 року.

Суддя Білоусов С. М.