УХВАЛА

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 908/1073/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючий), Малашенкової Т. М. та Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (далі - Товариство)

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.09.2019 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019

за скаргою Товариства на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" в особі Відокремленого підрозділу "Біогаз Ладижин" товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика"

до Товариства

про стягнення 6 427 471,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 (згідно з відміткою на конверті) Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019 у справі № 908/1073/19 скасувати в частині відмови в задоволенні скарги Товариства про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича про арешт коштів боржника і прийняти в цій частині нове рішення про задоволення скарги Товариства. Разом з тим у касаційній скарзі Товариство просить поновити строк на касаційне оскарження.

Дослідивши матеріали поданої касаційної скарги, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 18.09.2019, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019, зокрема: задовольнив частково скаргу Товариства; визнав дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича під час прийняття постанови про арешт майна від 22.08.2019 неправомірними; у задоволенні скарги Товариства в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича від 22.08.2019 про арешт коштів боржника відмовлено.

Оскаржувані судові акти мотивовані тим, що вказана постанова приватного виконавцем була прийнята у відповідності до приписів частини 7 статті 26 Закону "Про виконавче провадження", оскільки стягувач у своїх заявах до приватного виконавця просив накласти арешт на кошти боржника, зазначивши при цьому конкретні банківські установи, в яких відкриті рахунки боржника.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Товариством оскаржується ухвала господарського суду Запорізької області від 18.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019, згідно з якими розглянуто скаргу Товариства на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича. Між тим, наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що розгляд касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) зазначено, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019 у цій справі.

Керуючись статтями 233, 234, 235, абзацом другим частини другої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019 у справі № 908/1073/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Селіваненко