ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2770/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2770/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД (79066, м. Львів, вул. Зелена, буд. 290-А; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР (65025, Одеська обл., Комінтернівський район, 21-й км Старокиївського шляху, номер 30 „А; )

Про стягнення 3124144,29 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кириєвський О.Б., ордер

від відповідача: не з`явився

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР про стягнення 3124144,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки товару №8х/2016 від 31.03.2016р. та направлено на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР заборгованості у загальному розмірі 3124144,29 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.09.2019р. прийнято позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2770/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "18" жовтня 2019 р. о 12:40.

03.10.2019р. за вх.№2-4799/19 господарський суд одержав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, згідно з яким позивач просив суд забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2770/19, яке призначене на 18 жовтня 2019 р. о 12:40, в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Одеської області 08.10.2019р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД у задоволенні клопотання за вх.№2-4799/19 від 03.10.2019р. про проведення судового засідання по справі №916/2770/19, яке призначене на 18.10.2019р. о 12:20, в режимі відеоконференції.

17.10.2019р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Одеської області 18.10.2019р. відкладено підготовче засідання на "11" листопада 2019 р. о 11:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 11.11.2019р. о 11:00. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД від 17.10.2019р. задоволено. Доручено господарському суду Львівської області забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2770/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД до Товариства з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР про стягнення 3124144,29грн. 11 листопада 2019р. о 11:00. У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД. Зобов`язано позивача направити уповноваженого представника до господарського суду Львівської області для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

11.11.2019р. у судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/2770/19 на 30 днів до 23.12.2019р. Закрито підготовче провадження у справі № 916/2770/19. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "05" грудня 2019 р. о 14:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 05.12.2019р. о 14:00. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД задоволено. Доручено господарському суду Львівської області забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2770/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД до Товариства з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР про стягнення 3124144,29 грн. 05 грудня 2019р. о 14:00. У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД. Зобов`язано позивача направити уповноваженого представника до господарського суду Львівської області для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.11.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Надаючи заперечення щодо позову відповідачем було зазначено суду, що позивачем при проведенні розрахунку пені не було дотримано шестимісячного терміну нарахування пені. За таких обставин, на думку відповідача, наданий позивачем розрахунок пені складений невірно та суперечить вимогам чинного законодавства.

21.11.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме відповідачем було залучено до матеріалів справи, за його посиланням, докази сплати за поставку товару.

04.12.2019р. до господарського суду Одеської області позивачем було надано відповідь на відзив.

У судовому засіданні, яке відбулось 05.12.2019р. судом, було оголошено перерву по справі до 18.12.2019р. о 12:30.

Також, 05.12.2019р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, 05.12.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Також, 18.12.2019р. до господарського суду Одеської області позивачем було залучено додаткові докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 18.12.2019 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 19.12.2019р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

31 березня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР (Покупець) було укладено Договір №8х/2016 поставки товару (надалі Договір). За умовами якого постачальник протягом строку дії цього договору зобов`язується систематично постачати, а покупець приймати й оплачувати товар на умовах, в кількості, асортименті, по цінам, якості і в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, предметом поставки є товари, зазначені в специфікаціях (додаток №1) до Договору поставки. Надалі товар.

Умовами п. 1.3. Договору визначено, що найменування, асортимент, кількість, ціна та загальна вартість, строки поставки та оплати товарів, що постачаються, погоджуються сторонами у додатках до Договору, які оформлюються на кожну поставку партії товару окремо, і є невід`ємними частинами цього Договору. Надалі додаток.

Згідно до п. 2.1. Договору, постачальник здійснює постачання товарі окремими партіями на підставі замовлень покупця та Додатків в порядку, що визначено Договором.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що товар постачається в тарі з відповідним маркуванням (металічні бочки „євростандарт, контейнери середньої вантажопідйомності, пластикові каністри, мішки, біг беги тощо).

Відповідно до п. 7.1. Договору, покупець зобов`язується оплачувати партії товару, що будуть постачатись в рамках цього договору на умовах 100% попередньої оплати в триденний термі з дати підписання відповідного Додатку.

Також, відповідно до п. 10.3.1. Договору, за порушення строку оплати вартості поставленої партії товару покупець на вимогу постачальника сплачує на його користь пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен календарний день пропуску оплати. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору.

Умовами п. 9.1. Договору передбачено, що даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р., а в частині взаєморозрахунків за поставлений товар до повного погашення зобов`язань.

Відповідно до умов Договору №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року, між сторонами було укладено Додатки №36 від 28.09.2018р., №37 від 01.11.2018р., №38 від 12.12.2018р. до Договору №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року.

Зокрема, сторонами у таких Додатках було узгоджено Специфікації (найменування, кількість, упаковку (тару) та ціну товару), умови оплати та термін доставки товару.

Позивачем на виконання умов Договору №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року, з урахуванням укладених додатків, на користь відповідача, було здійснено поставку обумовленого товару на суму 2519748,00 грн.

Проте, в порушенням умов укладеного договору, Товариством з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР було здійснено оплату отриманого товару лише на суму 185763,00 грн., у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість за Договором №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року, з урахуванням укладених додатків. У розмірі 2333985,00 грн., яка станом на момент розгляду справи є неоплаченою з боку відповідача.

Позивачем навались пояснення та було зазначено суду, що за видатковою накладною №815 від 28.09.2108р., рахунок №831 від 28.09.2018р. на суму 719928,00 грн. останній день оплати 13.10.2018р., наразі часткова оплата 185763,00 грн., за видатковою накладною №926 від 02.11.2108р., рахунок №936 від 01.11.2018р. на суму 899910,00 грн. останній день оплати 17.11.2018р., наразі оплата відсутня та за видатковою накладною №1001 від 14.12.2108р., рахунок №1005 від 12.12.2018р. на суму 899910,00 грн. останній день оплати 30.12.2018р., наразі оплата відсутня.

Приймаючи до уваги неналежне виконання з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами укладеного Договору №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року, з урахуванням укладених додатків, позивачем відповідно до п. 10.3.1. Договору, було здійснено нарахування пені окремо за заборгованістю по кожній накладній. Так відповідно до таких нарахувань позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 636475,09 грн.

Також, позивачем здійснено нарахування 3% річних у розмірі 53988,09 грн. та інфляційних втрат у розмірі 99696,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки товару №8х/2016 від 31.03.2016р. та направлено на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР заборгованості у загальному розмірі 3124144,29 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД, як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР, як покупцем, виникли на підставі укладеного між ними 31 березня 2016 року Договору №8х/2016 поставки товару.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідно до умов Договору №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року, між сторонами було укладено Додатки №36 від 28.09.2018р., №37 від 01.11.2018р., №38 від 12.12.2018р. до Договору №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року. Зокрема, сторонами у таких Додатках було узгоджено Специфікації (найменування, кількість, упаковку (тару) та ціну товару), умови оплати та термін доставки товару.

Таким чином, дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР, як покупцем, прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №8х/2016 поставки товару від 31 березня 2016 року, щодо повної та своєчасної оплати вартості отриманого з боку позивача товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 2333985,00 грн. основного боргу за отриманий товар - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем було здійснено нарахування пені окремо по кожній видатковій накладній, відповідно по якій існує прострочення виконання зобов`язання з боку відповідача, з урахуванням часткової проплати, а також із врахуванням терміну останнього дня оплати товару, що визначено сторонами у відповідних додатків.

Загальна сума пені, яка заявлена до стягнення з відповідача становить грошову суму у розмірі 636475,09 грн. Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені у розмірі 636475,09 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про її стягнення правомірними.

Судом відхиляються заперечення відповідача, щодо здійснено позивачем розрахунку пені, оскільки сторонами в укладеному між ними договорі було погоджено, а саме п.10.3.1. Договору, що за порушення строку оплати вартості поставленої партії товару покупець на вимогу постачальника сплачує на його користь пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен календарний день пропуску оплати. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат окремо по кожній видатковій накладній, відповідно по якій існує прострочення виконання зобов`язання з боку відповідача, з урахуванням часткової проплати, а також із врахуванням терміну останнього дня оплати товару, що визначено сторонами у відповідних додатків.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3 % річних у розмірі 53988,09 грн. та інфляційних втрат у розмірі 99696,11 грн., вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - правомірними.

Судом також на приймаються до уваги та відхиляються доводи та заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки надані ним платіжні доручення не стосуються предмету спору та не підтверджують належне виконання зобов`язання саме за даними спірними правовідносинами, які виникли між сторонами та розглядаються в межах даної господарської справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що між сторонами було складено, підписано та скріплено печатками підприємств Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2019р. по 23.09.2019р., згідно з яким борг відповідача становить грошову суму у розмірі 3712260,79грн., що свідчить про визнання боргу відповідачем. (Аналогічну позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 03.07.2019р. по справі №187/789/17.).

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1-3 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як встановлено судом, 19 червня 2019р. між Адвокатським бюро „Олега Кириєвського „ФИРСТ ЧЕЙР ЛІГАЛ та Товариством з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД було укладено Договір №01-19/06-2019 про надання правової допомоги (адвокатські послуги). Також в матеріалах справи містяться копії Актів наданих послуг №25 від 05.09.2019р., №43 від 12.11.2019р., №47 від 25.11.2019р. та №49 від 09.12.2109р.

В підтвердження надання та оплати за надані адвокатом послуги, у сумі 21066,00грн. позивачем було залучено відповідні платіжні доручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, господарський суд вважає, що сплачені позивачем Адвокатському бюро „Олега Кириєвського „ФИРСТ ЧЕЙР ЛІГАЛ 21066,00грн. в якості витрат на правову допомогу у справі №916/2770/19 підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 46862,16 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „БК ДОРЛІДЕР (65025, Одеська обл., Комінтернівський район, 21-й км Старокиївського шляху, номер 30 „А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОЛОГ ТД (79066, м. Львів, вул. Зелена, буд. 290-А; ) заборгованість у розмірі 2333985 (дві мільйони триста тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 99696 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 11 коп., пеню у розмірі 636475 (шістсот тридцять шість тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 09 коп., 3 % річних у розмірі 53988 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 09 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 46862 (сорок шість тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 16 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21066 (двадцять одна тисяча шістдесят шість) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко