ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3047/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДНЛ Груп", м.Дніпро,
до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків,
про стягнення 509458,90 грн,
за участю представників:

позивача - Ясинецького Д.В. (довіреність б/н від 04.10.2019);

відповідача - Кононенко А.О. (довіреність б/н від 08.08.2019);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДНЛ Груп", м.Дніпро, 20.09.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків, про стягнення заборгованості в розмірі 509458,90 грн, у тому числі: 432266,18 грн основного боргу; 6407,80 грн інфляційних втрат; 5645,36 грн - 3% річних; 65139,56 грн. пені. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов п. 5.4 Договору поставки № СШ/56-19 від 01.02.2019 та п. 3 Специфікацій № 4 від 06.02.2019, № 5 від 13.02.2019, № 16 від 13.02.2019, а також приписів чинного законодавства, здійснив оплату за поставлену позивачем продукцію не в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.09.2019 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/3047/19 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 09.10.2019, відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що вартість поставленої продукції не відповідає ціні, зазначеній у специфікаціях, а тому невірно розраховано суму основного боргу. Так, відповідач вважає, що з урахуванням вартості продукції, зазначеної у Специфікаціях №№ 4, 5 та 16, які є невід`ємними частинами Договору №СШ/56-19 від 01.02.2019, загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 416898,08 грн, а не 432266,18 грн, як зазначено у позовній заяві. Відповідач також заперечує проти заявленої до стягнення пені, оскільки пунктом 6.8. Договору передбачено, що розмір пені не може перевищувати 5% від простроченої суми, у зв`язку з чим загальний розмір пені має складати 21613,31 грн. Щодо інфляційних втрат, відповідач вказує, що з огляду на сукупний індекс інфляції, інфляційні втрати за період прострочення мають становити 561,95 грн, а не 6407,80 грн, як вказує позивач. Відповідач також зазначає, що відповідачем неправильно розраховано 3% річних у сумі 5645,36 грн, та вважає належною суму 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача, у розмірі 5044,37 грн. Крім того, відповідач вважає себе неналежним відповідачем у справі, оскільки від його імені Договір поставки №СШ/5619 було підписано Товариством з обмеженою відповідальністю "Корум Груп", який діє від імені та за рахунок відповідача на підставі Договору доручення № СG/004-19 від 02.01.2019. Отже, відповідач вважає належним відповідачем у справі ТОВ "Корум Груп".

07.11.2019 позивачем було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 432266,18 грн основного боргу, 5645,36 грн - 3% річних, 21613,31 грн пені, що в загальній сумі становить 459524,85 грн.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2019, занесеною до протоколу судового засідання, заяву позивача про зменшення позовних вимог було прийнято судом як таку, що не суперечить вимогам діючого законодавства, розгляд справи продовжено з її урахуванням.

05.12.2019 позивачем надано до суду додаткові пояснення та уточнений розрахунок сум, що пред`явлені до стягнення (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2019, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі № 922/3047/19 закрито; розгляд справи по суті призначено на 17.12.2019.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.12.2019, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, у повному обсязі.

Представниця відповідача проти позову заперечувала .

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, суд встановив наступне.

01.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "ДНЛ Груп" (позивач) та Акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" (відповідач) було укладено Договір поставки № СШ/56-19, згідно з п. 1.1 якого позивач, як постачальник, зобов`язався передати (поставити) у власність відповідача, як покупця, продукцію виробничо-технічного призначення металевий прокат та вироби з металу (далі - продукція), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому Договорі і Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору поставки, покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов цього Договору.

Так, за умовами Договору поставки № СШ/56-19 від 01.02.2019 та Специфікацій № 4 від 06.02.2019, № 5 від 13.02.2019, № 16 від 13.02.2019 було позивачем було поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 994266,18 грн, що підтверджується наступними документами:

- видатковими накладними № 444 від 08.02.2019, № 526 від 14.02.2019, № 938 від 14.03.2019, № 939 від 14.03.2019, № 941 від 14.03.2019, № 1469 від 16.04.2019;

- довіреностями на отримання ТМЦ № 150 від 07.02.2019, № 185 від 13.02.2019, № 300 від 06.03.2019, № 522 від 16.04.2019;

- товарно-транспортними накладними № Р526 від 14.02.2019, № Р938 від 14.03.2019, № Р939 від 14.03.2019, № Р941 від 14.03.2019.

Пунктом 5.4. Договору поставки №СШ/56-19 встановлено, що розрахунки за продукцію, поставлену за цим Договором здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 (шестидесяти) календарних днів від дати поставки продукції. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Пунктом 3 Специфікацій № 4 від 06.02.2019, № 5 від 13.02.2019, № 16 від 13.02.2019 сторонами встановлено порядок оплати з відстрочкою платежу на 60 календарних днів з дати відвантаження товару.

Враховуючи що продукцію за вищезазначеним видатковими накладними було поставлено у повному обсязі, то останнім днем строку оплати за поставлену продукцію (з урахуванням 60 календарних днів від дати поставки продукції та графіку роботи банківської системи України у зв`язку з перенесенням робочих днів у 2019 році) є:

- № 444 від 08.02.2019 - 09.04.2019,

- № 526 від 14.02.2019 - 15.04.2019,

- № 938 від 14.03.2019 - 13.05.2019,

- № 939 від 14.03.2019 - 13.05.2019,

- № 941 від 14.03.2019 - 13.05.2019,

- № 1469 від 16.04.2019 - 18.06.2019.

Станом на 04.09.2019 АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" здійснило часткову оплату поставленої ТОВ "Торговий "Дом "ДНЛ Груп" продукції у сумі 562000,00 грн (що підтверджується платіжними дорученнями № 10365 від 05.04.2019, № 10368 від 05.04.2019, № 10370 від 05.04.2019).

У зв`язку зі здійсненням відповідачем часткової оплати продукції та повернення продукції на загальну суму 562000,00 грн, позивачем не заявлено позовних вимог про стягнення заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та пені за продукцію, поставлену за видатковою накладною № 444 від 08.02.2019 (на суму 515145,90 грн) та за видатковою накладною № 526 від 14.02.2019 (на суму 280976,40 грн) в частині 46854,10 грн.

Отже, з урахуванням часткової оплати, станом на 04.09.2019 відповідачем було порушено строки розрахунків за продукцію, поставлену за Договором поставки №СШ/56-19 від 01.02.2019 за видатковими накладними № 526 від 14.02.2019 (частково на суму 234122,30 грн), № 938 від 14.03.2019, № 939 від 14.03.2019, № 941 від 14.03.2019, № 1469 від 16.04.2019 на суму 432266,18 грн.

Відповідач проти вищевказаної суми основного боргу заперечує, посилаючись на невідповідність вартості поставленої продукції, зазначеної у вказаних видаткових накладних, ціні даної продукції, зазначеної у Специфікаціях № 4, 5, 16 до Договору №СШ/56-19 від 01.02.2019. При цьому, відповідач посилається на умови п. 5.2 Договору, згідно з яким ціни на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях.

Суд вважає доводи відповідача безпідставними, оскільки у п. 5.1 Договору сторони погодили, що загальна сума Договору визначається загальною сумою усіх Специфікацій, що є невід`ємною частиною цього Договору. У разі відхилення кількості фактично поставленої продукції від погодженої до поставки кількості, загальна вартість Договору, змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції з розрахунку її ціни, вказаної у відповідних Специфікаціях до Договору. Толеранс (відхилення по кількості) поставленої продукції складає 10%, якщо інше не обумовлене сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору. У кожному разі, загальна орієнтовна сума Договору не повинна перевищувати 30 000 000 грн без ПДВ на дату укладення Договору.

Як вбачається з видаткових накладних № 526 від 14.02.2019, № 938 від 14.03.2019, № 939 від 14.03.2019, № 941 від 14.03.2019, № 1469 від 16.04.2019, зазначена в них кількість товару відрізняється від кількості товару, визначеної сторонами у Специфікаціях до Договору, в межах встановленого пунктом 5.1 Договору толерансу. Отже, вартість поставленої продукції було змінено пропорційно кількості фактично поставленої продукції з розрахунку її ціни, вказаної у відповідних Специфікаціях до Договору.

При цьому, вищевказані видаткові накладні підписані відповідачем без будь-яких заперечень та зауважень щодо кількості отриманої продукції.

Таким чином, суд вважає розмір основного боргу за Договором № СШ/56-19 від 01.02.2019, а саме 432266,18 грн, таким, що відповідає умовам Договору та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

За приписами ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Абзац 1 ч. 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 6.8 Договору, у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець, на письмову вимогу постачальника, сплачує постачальникові неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, але не більше 5% від простроченої суми.

На підставі п. 6.8 Договору позивачем нараховано пеню за період прострочення з 16.04.2019 по 03.09.2019 в розмірі 65139,56 грн, але з урахуванням обмежень щодо розміру пені, позивачем заявлено до стягнення 21613,31 грн пені, що становить 5% від суми основного боргу - 432266,18 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період прострочення з 16.04.2019 по 03.09.2019 позивачем на підставі ст.625 ЦК України здійснено нарахування 3% річних, розмір яких склав 5645,36 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 21613,31 грн пені законними та обґрунтованими.

Проте, судом встановлено, що у зв`язку з помилковим зазначенням у рахунку вартості продукції, поставленої за видатковою накладною № 1469 від 16.04.2019, а саме 198380,00 грн замість 193803,00 грн, позивачем було неправильно розраховано суму 3% річних.

Перерахувавши проценти річних, з урахуванням належної вартості продукції, суд встановив, що розмір 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача, мають становити 4497,79 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 1147,57 грн не підлягають задоволенню, як помилково нараховані.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 458377,28 грн, у тому числі: 432266,18 грн основного боргу, 21613,31 грн пені та 4497,79 грн - 3% річних.

При цьому, суд вважає хибними доводи відповідача про те, що належним відповідачем у справі повинен бути його повірений - ТОВ Корум Груп", який діє від імені та за рахунок довірителя - АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" на підставі Договору доручення № СG/004-19 від 02.01.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Тобто, за правочинами, укладеними повіреним, права та обов`язки набуває довіритель. Саме до нього може пред`являти третя особа претензії з приводу невиконання або неналежного виконання договору.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "ДНЛ Груп" в частині стягнення з відповідача 432266,18 грн основного боргу, 21613,31 грн пені та 4497,79 грн - 3% річних є обґрунтованими, такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 1147,57 грн позов не підлягає задоволенню у зв`язку з неправомірністю їх нарахування.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 530, 610, 611, 624, 625, 627, 628, 655, 692, 694, 712 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (61001, м. Харків, вул. Світло шахтаря, буд. 4/6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДНЛ Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Дементьєва, буд. 12, кв. 30; адреса для листування: 49101, м. Дніпро, а/с 5433; ) - суму в розмірі 458 377,28 грн (з яких 432 266,18 грн основного боргу, 4 497,79 грн - 3% річних, 21 613,31 грн пені); а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 875,66 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 1 147,57 грн у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "23" грудня 2019 р.

Суддя Н.М. Кухар