РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2019Справа № 910/13907/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород; ідентифікаційний код: 20588716)

до Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, офіс 14; ідентифікаційний код: 33834660)

про стягнення 1223415,00 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Войтюк Д.В.;

від відповідача: Іскоростенський Д.А.;

особа, яка присутня в судовому засіданні: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» з вимогами до Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» про стягнення 1223415,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що розмір завданих відповідачем збитків встановлений уповноваженим на це державним органом - Державною аудиторською служби України, а саме Актом №05-21/4 від 10.05.2019, складеним за результатами проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго», у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість завищених витрат у сумі 1223415,00 грн.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив суд залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державну аудиторську службу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 відкрито провадження у справі №910/13907/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.11.2019, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

16.10.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження справ №910/13908/19, №910/13924/19, №910/13907/19 та №910/13925/19.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначив, що до Господарського суду міста Києва було подано чотири позовних заяви про стягнення збитків, в яких позивачем є Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго», а відповідачем - Консорціум «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд», та які пов`язані між собою підставою виникнення - договірними зобов`язаннями з однаковим предметом - виробничо-господарськими взаємовідносинами з (ДК 021:2015, код 46300000-0 Будівельно-монтажні роботи) виконання генпідрядних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії Дирекція з будівництва Дніпровської ГАЕС «ПАТ «Укргідроенерго». Крім того, Заявник вказує, що всі вимоги пов`язані між собою однією метою - доведенням безпідставності завищення субпідрядниками вартості виконаних будівельних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 підготовче засідання у справі №910/13907/19 призначено на 08.11.2019 (у зв`язку з перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці 06.11.2019).

23.10.2059 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Транс Лайн-1».

29.10.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що всі роботи, виконані за Договором субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 та за Договором №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016, оплачені позивачем у повному обсязі. При цьому, позивач підписував акти виконаних робіт та не висловлював будь-яких заперечень.

У підготовчому засіданні 08.11.2019 судом було розглянуто подану позивачем заяву про залучення до участі у справі третьої особи - Державної аудиторської служби України, та подану відповідачем заяву про залучення до участі у справі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Транс Лайн-1» та відмовлено в їх задоволенні у зв`язку з необґрунтованість, про що судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати).

У підготовчому засіданні 08.11.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 04.12.2019.

25.11.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 підготовче засідання у справі №910/13907/19 призначено на 05.12.2019 (у зв`язку з перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці 04.12.2019).

У підготовчому засіданні 05.12.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/13907/19 до судового розгляду по суті на 18.12.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 18.12.2019 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.12.2019 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 18.12.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.08.2016 між Приватним акціонерним товариством «Укргідроенерго» (замовник) та Консорціумом «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» (генпідрядник) укладено Договір №01/2016-К генерального підряду, відповідно за результатами переговорної процедури закупівлі (Протокол засідання тендерного комітету ПАТ «Укргідроенерго» №20-16 від 21.07.2016) сторони вступають у виробничо-господарські взаємовідносини, пов`язані з виконанням генпідрядних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго».

Відповідно до п. 2.2 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 генпідрядник зобов`язується своїми силами та за допомогою матеріально-технічних засобів виконувати будівельні роботи та поставляти обладнання, що обумовлені в договорі та відповідають проектно-кошторисної документації, що затверджена належним чином.

Згідно з п. 2.5 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 склад, обсяги, види, строки виконання, вартість будівельних робіт та обладнання визначаються Договірною ціною на будівельні роботи (Додаток №1), Специфікацією поставки обладнання (Додаток №2), Графіком виконання робіт (Додаток №3).

Згідно з п. 2.8 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 замовник зобов`язується прийняти та оплатити будівельні роботи та обладнання на умовах цього договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 ціна договору визначається на підставі сумарного підрахування цін, вказаних у п. 4.2.1 - 4.2.2 договору і становить ,00 грн (ціна будівельних робіт становить ,00 грн, ціна обладнання становить ,00 грн).

У п. 5.1 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 сторонами погоджено строки виконання робіт - 2016 рік - 2019 рік.

Відповідно до п. 11.1 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 будівельні роботи та матеріальні ресурси і вироби, що використовуються для їх виконання, повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів у галузі будівництва, проектній документації та договору.

Згідно з п. 11.5 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 у разі виявлення недоліків у виконаних роботах сторони складають двосторонній акт з фіксацією переліку недоліків, причин їх виникнення і строків усунення. Роботи, що виконані з недоліками та не усунуті останнім з вини генпідрядника, не оплачуються замовником і не включаються до акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за відповідний місяць.

Відповідно до п. 16.9 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 генпідрядник забезпечує цільове використання коштів замовника, в тому числі отримані аванси, зокрема в частині розрахунків з субпідрядниками. Генпідрядник протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання коштів від замовника за фактично виконані роботи зобов`язаний провести розрахунки з субпідрядниками за виконані ними роботи та надати замовнику на вимогу останнього протягом 7-м днів належні докази перерахування коштів субпідрядним організаціям.

Згідно з п. 16.11 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 оплата робіт, виконаних субпідрядниками, проводиться на підставі складених ними та підписаних генпідрядником документів про прийняття виконання робіт та їх вартості і може проводитися безпосередньо генпідрядником або замовником, якщо це передбачено договором субпідряду. Якщо оплату робіт, виконаних субпідрядником, проводить замовник, генпідрядник, крім документів про обсяги та вартість робіт, подає замовнику документ про розподіл загальної суми коштів за виконані роботи між ним та субпідрядником.

Відповідно до п. 21.1 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з п. 6.3 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 генпідрядник має право залучати відповідно до умов договору третіх осіб (субпідрядників).

Згідно з п. 16.1 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 генпідрядник має право за письмовою згодою замовника залучати до виконання договору субпідрядні організації і забезпечує координацію їх діяльності.

Згідно з п. 16.3 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 генпідрядник відповідає за результати робіт субпідрядників і виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Судом встановлено, що 25.08.2016 між Консорціумом «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз Транс Лайн-1» (субпідрядник) укладено Договір субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт, відповідно до умов якого генпідрядник доручає, а субпідрядник забезпечує, відповідно до проектно-кошторисної документації і умов договору , виконання будівельних робіт згідно з погодженою сторонами Програмою робіт, що додається до договору (Додаток №3).

Відповідно до п. 2.2 Договору субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 субпідрядник зобов`язується своїми силами, за допомогою власних технічних засобів, із використанням власних або переданих генпідрядником матеріалів виконувати будівельні роботи, що обумовлені договором та відповідають проектно-кошторисній документації, що затверджена належним чином.

Місце виконання робіт - 60236, Чернівецька обл., м. Новодністровськ, філія «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго».

Відповідно до п. 4.2 Договору субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 ціна будівельних робіт з матеріалами становить 29815412,40 грн.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 протягом 35-ти банківських днів з моменту їх підписання генпідрядником (п. 4.19 Договору субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016).

У п. 11.1 Договору субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 сторонами погоджено, що передача виконаних робіт субпідрядником і прийняття їх генпідрядником оформлюється актом приймання виконаних робіт, підписним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін.

Відповідно до п. 11.2 Договору субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 субпідрядник складає акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 та надає їх генпідряднику щомісяця до 23 числа. Генпідрядник протягом 7-ми календарних днів перевіряє достовірність акту приймання виконаних будівельних робіт в частині фактично виконаних робіт, та у разі відсутності недоліків, підписує його в межах цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання.

Згідно з п. 20.1 Договору субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Судом встановлено, що у період з 04.02.2019 по 02.05.2019 Державною аудиторською службою України було проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (за період з 01.11.2015 по 31.12.2018), за результатами якої складено Акт №05-21/4 від 10.05.2019.

У вказаному Акті №05-21/4 від 10.05.2019 Державної аудиторської служби України зазначено про встановлення проведеною перевіркою, що в актах приймання виконаних робіт за Договором субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 вказані витрати палива екскаватора гусеничного Вольво за ціною дизельного палива 23,60 грн/л. Однак, згідно з технічними характеристиками вказаного екскаватора норма витрат дизпалива на роботу 1 маш/год при максимальному навантаженні становить 16 л/год.

З огляду на викладене, поршено вимоги п. 6.1 ДСТУ-Н Б Д.1.1.-4:2013 Національного стандарту України «Настанова щодо визначення вартості експлуатації будівельних машин та механізмів у вартості будівництва», що призвело до завищення вартості експлуатації екскаватора гусеничного Вольво на суму 1223514,00 грн. та втрат фінансових (матеріальних) ресурсів Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на вказану суму

Листом вих. №05-14/309-2019 від 14.06.2019 Державна аудиторська служба України вимагала позивача забезпечити відшкодування Консорціумом «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» на користь Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» зайвих виплат на суму 1223415,00 грн, а у випадку неможливості їх відшкодування - забезпечити їх відшкодування з особи, яка допустила порушення відповідно до норм статей 130-136 КЗпПУ.

Судом встановлено, що листом вих. №14-4-1/3119 від 12.07.2019 позивач звернувся до відповідача та просив відшкодувати грошові кошти у сумі 1223415,00 грн як такі, що безпідставно були завищені за Договором №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що розмір завданих відповідачем збитків встановлений уповноваженим на це державним органом - Державною аудиторською служби України, а саме Актом №05-21/4 від 10.05.2019, складеним за результатами проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго», у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість завищених витрат у сумі 1223415,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п. 13.1 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 сторонами погоджено, що передача виконаних робіт генпідрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом приймання виконаних робіт, підписним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін.

Відповідно до п. 13.2 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 генпідрядник складає акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 та надає їх замовнику щомісяця до 25 числа. Замовник протягом 7-ми робочих днів перевіряє достовірність акту приймання виконаних будівельних робіт щодо фактично виконаних обсягів, їх відповідності показникам якості, та у разі відсутності недоліків, підписує його в межах цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання. Акти КБ-3 підписуються в двох примірниках по одному для кожної сторони.

Як встановлено судом, у період з 04.02.2019 по 02.05.2019 Державною аудиторською службою України було проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (за період з 01.11.2015 по 31.12.2018), за результатами якої складено Акт №05-21/4 від 10.05.2019.

Відповідачем долучено до матеріалів справи копії актів приймання виконаних будівельних робіт за Договором №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 та за Договором субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016 за спірний період.

Вказані акти виконаних робіт є трьохсторонніми: містять підписи уповноважених осіб позивача (замовника), відповідача (генпідрядника) та субпідрядника, та відбитки печаток Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго», Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Транс Лайн-1».

Відповідно до п. 11.3 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт у відповідності до ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 замовник має право відмовитися від прийняття закінчених робіт, поставленого обладнання у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх (його) використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі, і не можуть бути усунені генпідрядником, замовником або третьою особою.

Матеріали справи не містять доказів висловлення позивачем (замовником) будь-яких зауважень щодо обсягів та вартості робіт, які були виконані відповідачем у спірному періоді (до грудня 2018 року), в том числі із залученням до виконання робіт субпідрядника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Транс Лайн-1» на підставі Договору субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016.

При цьому, зважаючи на те, що всі акти виконаних робіт є підписаними та скріпленими печаткою позивача, суд дійшов висновку, що роботи, вказані в них (в тому числі, характер робіт, їх обсяги та вартість) є погодженими позивачем (замовником) та прийнятими ним.

Згідно з п. 4.23 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі підписаних сторонами актів виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 протягом 30-ти банківських днів з моменту їх підписання замовником. Акти оформлюються та скріплюються печаткою в двох примірниках по одному для кожної сторони..

Розрахунки за поставлене обладнання здійснюються на підставі актів приймання-передачі та видаткових накладних, підписаних уповноваженими представниками та скріплених печаткою сторін протягом 20-ти банківських днів з моменту їх поставки на об`єкт. Датою поставки обладнання на об`єкт вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі та видаткової накладної (п. 4.24 Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016).

Відповідачем долучено до матеріалів справи копії Актів звірки взаємних розрахунків за Договором №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016, дані про перелік отриманих від позивача грошових коштів за робот за вказаним договором, з яких вбачається, що всі роботи, які були прийняті позивачем (замовником) за Договором №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 (включаючи роботи за Договором субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016) були оплачені позивачем.

Як зазначив відповідач, всі роботи були оплачені позивачем у повному обсязі.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідності до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

За приписами частини другої статті 845 Цивільного кодексу України якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Згідно з частиною першою статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частин першої та другої статті 857 Цивільного кодексу України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Частиною першою статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З наявних матеріалів справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили вид та обсяг робіт, які підлягають виконанню, та їх вартість.

Відповідач свої зобов`язання за Договором №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016 за спірний період (до грудня 2018 року) виконав належним чином, виконавши роботи, обумовлені вказаним договором, та вказані роботи були у повному обсязі прийняті позивачем без зауважень, що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання визначені статтями 599-609 Цивільного кодексу України. Так, зокрема, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд зазначає, що виявлені Державною аудиторською службою України порушення не можуть змінювати договірні правовідносини сторін, зобов`язання, погоджені укладеним договором та підтверджені відповідним актом виконаних робіт, зокрема не можуть впливати на погоджену сторонами ціну договору.

Так, Акт планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» за період з 01.11.2015 по 31.12.2018 №05-21/4 від 10.05.2019 не є тією беззаперечною підставою для стягнення збитків, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №916/1906/18.

При цьому, суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову.

Суд зазначає, що позивачем у поданій до суду позовній заяві не зазначено матеріальних підстав позову - обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, в яких він, зокрема, повинен викласти суть порушених прав або законних інтересів, а так само у позовній заяві відсутнє нормативно-правове обгрунтування, зокрема посилання на норми закону, які регулюють правовідносини підряду (будівельного підряду), та які були порушені відповідачем при виконанні Договору №01/2016-К генерального підряду від 19.08.2016, та, власне, у зв`язку з чим позивач звертається до суду.

Вказані обставини (підстави позову) позивач повинен зазначати у позовній заяві. При цьому, посилання у позові виключно на встановлені в результаті перевірки контролюючим органом порушення (в даному випадку - посилання на акт, складений Державною аудиторською службою України за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності позивача), не звільняють позивача від обов`язку належним чином обґрунтувати суть своїх порушених прав/законних інтересів саме у господарських правовідносинах з відповідачем, за захистом яких він звертається до суду, а так само довести належними та допустимими доказами наявність таких порушень.

Однак, обгрунтування позову зводяться лише до обставин, викладених Державною аудиторською службою України в акті №05-21/4 від 10.05.2019.

Суд зазначає, що замовник за договором підряду має право на захист своїх порушених прав, зокрема у випадку неякісного виконання робіт, у порядку та способи, які безпосередньо вказані в нормах закону, що регулюють правовідносини підряду (будівельного підряду).

Відповідно до ч. 1 ст. 852 Цивільного кодексу України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 883 Цивільного кодексу України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Конкретних підстав позову у формі порушення (невиконання/неналежне виконання) відповідачем як генпідрядником обов`язків за договором підряду та відповідно конкретних норм закону, що регулюють правовідносини підряду, або умов договору підряду, - позивачем у позові не вказано.

При цьому, суд вважає необгрунтованими твердження позивача, що грошові кошти у розмірі 1223415,00 грн є збитками, понесеними позивачем, з огляду на таке.

Статтею 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; 4)вини.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад господарського правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Натомість, наявність жодного із вищевказаних елементів, позивачем суду належними та допустимими доказами не доведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладені у Постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності обставин, які є підставами для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1223415,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у позові Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» до Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» про стягнення збитків у розмірі 1223415,00 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові у повному обсязі (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» до Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» про стягнення збитків у розмірі 1223415,00 грн. - відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 26 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин