ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.09.2019 Справа №905/1181/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області

про стягнення 58240,00грн штрафу за неправильне зазначення адреси вантажоодержувача.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 58240,00грн штрафу за неправильне зазначення адреси вантажоодержувача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем адреси вантажоодержувача в залізничній накладній №53950325 від 21.01.2019, що тягне за собою накладення штрафу.

Після відкриття провадження у справі позивач надав суду:

1) відповідь на відзив б/д б/н (вх.№15641/19 від 06.08.2019; а.с.74-84), в якій зазначив, що в порядку п.8 ч.2 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» зміна назви міста та вулиці призводить до зміни місцезнаходження юридичної особи; вважає, що підстав для зменшення штрафу немає.

2) відповідь на заперечення ПрАТ «МК «Азовсталь» б/д б/н (вх.№16831/19 від 21.08.2019; а.с.103-115), в якій вважає неправдивим твердження відповідача про те, що адреса одержувача підтягнута з каталогів, адміністратором яких є АТ «Українська залізниця», а посилання відповідача на практику апеляційних судів безпідставними.

Після відкриття провадження у справі відповідач надав суду:

1) відзив на позовну заяву №09-10/70 від 22.07.2019 (вх.№14917/19 від 25.07.2019; а.с.48-70), в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню;

2) заперечення №09-10/70 від 06.08.2019 (вх.№15939/19 від 09.08.2019; а.с.86-101), в яких зазначив, що фактично місцезнаходження ПАТ «Дніпропетровський меткомбінат ім.Дзержинського» не змінилось, а відбулися лише перейменування вулиці (з Кірова на Соборну) та міста (з м.Дніпродзержинськ на м.Кам`янське), що є загальновідомими фактами, оскільки перейменування міста відбулося згідно з постановою Верховної Ради України від 19.05.2016, а вулиці згідно з розпорядженням міського голови Дніпродзержинської міської ради №57-р від 19.02.2016, які підлягали публікації в засобах масової інформації, до того ж у накладній вантажовідправник вказав код отримувача 3128, який ідентифікує останнього; у разі задоволення позову просив суд зменшити штраф до однієї провізної плати.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу (далі ЦК) України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі Статут) визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

21.01.2019 зі станції Сартана Донецької залізниці відповідач (вантажовідправник) за залізничною накладною №53950325 відправив вантаж на станцію Правда Придніпровської залізниці. У графі 4 «Одержувач» зазначеної накладної вантажовідправник вказав (мовою оригіналу): «, ПАО «Днепровский металлургический комбинат им.Ф.Э.Дзержинского», 51925, Днепропетровская обл., г.Днепродзержинск, ул.Кирова, 18-Б»; у графі 5 накладної вказаний залізничний код отримувача: « 3128» (а.с.9).

26.01.2019 на станції призначення виявлено, що зазначена вантажовідправником у залізничній накладній адреса не відповідає адресі одержувача ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Про виявлений факт станція призначення 26.01.2019 склала акт загальної форми №1020 (а.с.10) та повідомила станцію відправлення телеграмою №51 (а.с.11) про необхідність уточнити найменування та адресу отримувача.

На підставі листа відповідача №0160/24 від 28.01.2019 (а.с.14) станція відправлення телеграмою №370 від 28.01.2019 (а.с.11) повідомила станцію призначення про внесення виправлень до накладної №53950325 щодо належного одержувача та його адреси: «ПАТ Дніпровський металургійний комбінат», ЗКПО 05393043, ІПН 4, 51925, Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, вул. Соборна, 18-Б, залізничний код 3128.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України та ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній (ст.24 Статуту).

Згідно з п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011; далі Правила) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною в додатку 1 до Правил.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п.1.2 Правил).

Відповідно до пункту 2.1 Правил відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Відповідно до додатку 3 Правил графа накладної №4 «Одержувач» заповнюється у порядку, передбаченому для графи №1 «Відправник». При цьому у графі №1 зазначаються відомості щодо відправника: найменування, код ЄДРПОУ, поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти.

Згідно з п.5.5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі ст.118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту [тобто у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення]. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до п.29 ч.1 ст.85 Конституції України, п.8 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» Верховною Радою України прийнята Постанова №1377-VIII від 19.05.2016 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», якою місто Дніпродзержинськ у Дніпропетровській області перейменоване на місто Кам`янське.

Оприлюдненим 03.03.2016 на офіційному сайті Кам`янської міської ради розпорядженням міського голови Дніпродзержинської міської ради №57-р від 19.02.2016 «Про перейменування вулиць міста Дніпродзержинськ та селища міського типу Карнаухівка» з метою приведення назв вулиць міста Дніпродзержинськ у відповідність до вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» вулиця імені Кірова перейменована на вулицю Соборна.

Отже, перейменування міста Дніпродзержинськ та вулиці Кірова є загальновідомими фактами і не є фактичною зміною місцезнаходження суб`єктів та об`єктів, що зареєстровані/розташовані/перебувають за географічними координатами, назва яких змінилась.

За Витягом № від 03.09.2019 (а.с.117-122) станом на 21.01.2019 (дату формування залізничної накладної №53950325) місцезнаходженням ПАТ «Дніпровський меткомбінат» зазначене: 51925, Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, вул.Соборна, 18-Б. При цьому змінилось не місцезнаходження ПАТ «Дніпровський меткомбінат», а назви вулиці (з Кірова на Соборну) та міста (з м.Дніпродзержинськ на м.Кам`янське) державної реєстрації та фактичного перебування вказаної юридичної особи.

Отже, суд не встановив порушення вантажовідправником (відповідачем) норм Статуту та Правил під час зазначення адреси вантажоодержувача, оскільки ознакою невірності адреси є виникнення ризику доставки вантажу на іншу адресу, ніж потрібна відправнику, або неможливість здійснення залізничного перевезення через зазначення неіснуючої, неповної адреси або адреси реєстрації особи, яка не вказана як одержувач вантажу. Будь-якої з перелічених ознак під час розгляду цієї справи суд не встановив. Натомість зазначення в адресі вантажоотримувача назв географічних об`єктів до їхнього перейменування не створює ризиків доставки вантажу не за призначенням та не перешкоджає виконанню позивачем зобов`язання з перевезення, що підтверджується залізничною накладною №53950325 (вантаж доставлений до належної станції призначення та своєчасно, але виданий із простроченням через формальний підхід позивача до тлумачення юридичної конструкції «неправильне зазначення адреси вантажоодержувача»).

Відповідно до приписів п.6 ч1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та основними засадами зобов`язальних правовідносин (у тому числі засадами виконання зобов`язання) є справедливість, добросовісність та розумність.

Зміст принципів справедливості, добросовісності і розумності полягає в тому, що тексти законів, угод та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту, вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту. Добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність зовнішнім (об`єктивним), і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права. Цивільне законодавство не дає визначення зазначених принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання. Тобто, укладаючи угоду, сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, дотримуватись правової поведінки, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної (див. п.6.26., п.6.27. постанови Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №914/2668/17).

Оцінюючи факт зазначення відповідачем у накладній №53950325 адреси вантажоотримувача за відомостями станом до перейменування міста та вулиці, суд керується принципами добросовісності, розумності та справедливості, в силу яких не можна в контексті ст.ст.122, 118 Статуту залізниць України вважати невірною адресу, вказану із використанням назв, що існували до перейменування населеного пункту і вулиці.

Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами факт допущення відповідачем порушення, за яке законодавством передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимога про стягнення 58240,00грн штрафу є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Дійшовши висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення штрафу, суд не розглядає заяву відповідача про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.7, 13, 14, 74, 76-79, 86, 129, 210, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 58240,00грн штрафу за неправильне зазначення адреси вантажоодержувача відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений 11.09.2019.

Суддя О.М. Шилова

Надр.4 прим.:

1 до справи, 3 сторонам