ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3481/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерхім" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 9/13, )
про стягнення 16 440,06грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 16 440,06грн., а також покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 11410UOHQRGP016 від 01.01.2016 щодо здійснення розрахунків за отриманий газ, з посиланням на ст.ст.11, 530, 526, 599 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 30.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито позовне провадження за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав, про відкриття провадження у справі повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерхім" (відповідач) укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 11410UOHQRGP016 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався передати у власність відповідачу у 2016 році природний газ, а відповідач прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

За умовами п.2.1 договору якість газу, який передається відповідачу в пунктах призначення, має відповідати вимогам, установленим державними стандартами та технічним умовам щодо його якості.

Обсяг переданого (спожитого) газу, відповідно п.2.3 договору, за розрахунковий період, що підлягає оплаті відповідачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та відповідачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та відповідачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

За підсумками розрахункового періоду відповідач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати позивачу копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу відповідачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та відповідачем, відповідно до вимог кодексу ГРМ (п.2.9.1 договору).

Відповідно до п.2.9.2 договору позивач, на підставі отриманих від відповідача даних та/або даних оператора ГРМ, протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником позивача.

Відповідач, відповідно до п.2.9.3 договору, зобов`язався протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу повернути позивачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником відповідача та скріплений печаткою відповідача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

У розділі 4 договору сторони погодили порядок та строки проведення розрахунків.

Так, за умовами п.4.1 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п.4.2 договору відповідач зобов`язався здійснювати оплату газу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача в наступному порядку:

- 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачуються до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати відповідач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці;

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок позивача (4.3 договору).

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до спірного договору.

Зокрема, 22.12.2017 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 12, відповідно до умов якої сторони погодили постачання природного газу у 2018 році та визначили строк дії договору в частині постачання газу з 01.01.2018 до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

У п.4 додаткової угоди сторони погодили, що всі інші положення договору № 11410UOHQRGP016 від 01.01.2016 залишаються не змінними та обов`язковими для виконання сторонами.

Відповідно до п.11.2 договору, цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Оскільки відповідач за місяць до закінчення строку дії договору з відповідною заявою про припинення його дії або перегляд його умов до позивача не звертався, в матеріалах справи такі докази також відсутні, у зв`язку з чим даний договір, відповідно до п.11.2 договору, є пролонгованим сторонами на тих самих умовах на 2019 рік.

Позивач, на виконання умов договору належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, та протягом березня-липня 2019 здійснив відповідачу поставку природного газу у кількості:

- березень 2019 - 1.255 тис.м.куб. на загальну суму 13 436,42грн.;

- квітень 2019 - 0,742 тис.м.куб. на загальну суму 7 053,68грн.;

- травень 2019 - 0,463 тис.м.куб. на загальну суму 4 231,19грн.;

- червень 2019 - 0,324 тис.м.куб. на загальну суму 2 960,92грн.;

- липень 2019 - 100,47 м.куб. на загальну суму 1 864,85грн.

Всього позивачем було поставлено відповідачу природного газу на загальну суму 29 547,06грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялись відповідні акти приймання-передачі природного газу за спірним договором, що підтверджується копіями поштових квитанцій та описом вкладення у цінний лист, наявними в матеріалах справи.

Відповідач, в порушення п.2.9.3 договору, акти не підписав, з мотивованою та обґрунтованою письмовою відмовою від підписання актів приймання-передачі газу на адресу позивача не звертався.

Даний факт відповідачем не спростований, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Відповідно до п.2.9.5 договору у випадку не повернення відповідачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або не надання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним відповідачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що акти приймання-передачі природного газу за березень-липень 2019, відповідно до п.2.9.5 договору, є підписаними з відповідачем.

Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у нього перед позивачем, з урахуванням проведених відповідачем часткових оплат, утворилась заборгованість за поставлений у березні-липні 2019 року природний газ на загальну суму 16 440,06грн.

З метою врегулювання спору між позивачем та відповідачем, що виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті спожитого природного газу, на адресу відповідача позивачем була направлена вимога про сплату боргу в розмірі 16 440,06грн., яка відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення також закріплені в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст.ст.627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та у березні-липні 2019 року передав відповідачу природний газ на загальну суму 29 547,06грн.

Відповідач відзив на позов не надав, наявність заборгованості на суму 16 440,06грн. не спростував, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Факт наявності заборгованості за переданий позивачем природний газ у березні-липні 2019 року на суму 16 440,06грн. підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00грн. покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерхім" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 9/13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ) 16 440,06грн. основного боргу, 1 921,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "26" грудня 2019 р.

Суддя Т.А. Лавренюк