ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4978/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.
за участю секретаря судового засідання Вязовська К.В., розглянувши справу
за позовом Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича, м. Київ
до Приватного підприємства "Флоксан", м. Новомоскорвськ, Дніпропетровська область
про видачу судового наказу
від позивача (заявника) - не з`явився
від відповідача - не з`явився
Фізична особа-підприємець Захаров Олександр Костянтинович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Флоксан" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 91 020,05 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 позов Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича до Приватного підприємства "Флоксан" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 91 020,05 грн. задоволено.

17.12.2019 на адресу суду від Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича надійшла заява про відшкодування суми судових витрат, в якій заявник просить стягнути з Приватного підприємства "Флоксан" на користь Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича суму судових витрат на правову допомогу у сумі 7 800,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 2. ст. 221 ГПК України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2019, призначено судове засідання на 23.12.2019.

Позивач у призначене засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, обґрунтованих заперечень на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, не надав.

Частиною 4 ст. 221 ГПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду заяви, шляхом направлення ухвали суду на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, додатках до позовної заяви: 51200, м.Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд.156, кв.8, кім.5, зазначена адреса також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також враховуючи обмежений строк розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на підставі наступного.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2019 між Фізичною особою-підприємцем Захаровим Олександром Костянтиновичем (позивач - клієнт) та адвокатом Гніденко Ольгою Миколаївною (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №01/10-2019.

Відповідно до п. 1.1. договору адвокат на підставі ст. 59 Конституції України, та діючи відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» приймає на себе зобов`язання надавати клієнту наступну правову допомогу:

а) представляти та захищати інтереси клієнта в усіх державних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами органів внутрішніх справ, прокуратури, Служби безпеки України та інших правоохоронних, наглядових і контролюючих органів.

б) здійснювати представництво та захист інтересів клієнта в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, господарських судах всіх інстанцій, адміністративних та третейських судах, Міжнародному комерційному суді при Торгово-промисловій палаті України та Конституційному суді України під час здійснення судочинства.

в) приймати участь та захищати інтереси клієнта при проваджені справ в порядку цивільного, господарського, кримінального, адміністративного та конституційного судочинства;

г) надавати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, здійснювати правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, надавати послуги при укладенні угод цивільно-правового характеру;

д) складати заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру, засвідчувати копії документів по справам, які перебувають в провадженні адвоката;

є) надавати правову допомогу під час виконання та відбування кримінальних покарань;

ж) здійснювати інші види правової допомоги, не заборонені законом.

Відповідно до п.4.1. договору розмір оплати за правову допомогу (сума гонорару адвоката) встановлюється за погодженням між клієнтом і адвокатом та визначається Додатком до цього договору. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар за правову допомогу в строк (термін), визначений Додатком до даного Договору.

У відповідності до п. 4.2. договору, у випадку коли необхідні дії по виконанню доручення клієнта потребують грошових витрат (зокрема: сплата судового збору, держмита, оплата нотаріальних послуг, необхідність виїзду за межі м. Києва у відрядження або виконання окремих вказівок клієнта, яку не охоплюються предметом даного договору та ін..), ці дії здійснюються за рахунок клієнта і не зараховуються до платежів, передбачених п. 4.1. договору.

Згідно з п. 4.3. договору, за кожен день представництва інтересів клієнта у суді, прокуратурі, поліції або правоохоронних, наглядових та контролюючих органах, клієнт зобов`язується сплачувати адвокатові кошти в розмірі 2 500,00 грн. в день представництва.

10.12.2019 адвокатом було складено та підписано позивачем звіт про виконану роботу, згідно з яким адвокатом Гніденко Ольгою Миколаївною надано правову допомогу Фізичній особі-підприємцю Захарову Олександру Костянтиновичу за договором про надання правової допомоги №01/10-2019, в такому обсязі:

1. 25.10.2019 - складено позовну заяву ФОП Захарова до ПП «Флоксан» про стягнення заборгованості за перевезення (витрачений час 5 годин)- вартість 2000 грн.

2. 29.10.2019 - подано позовну заяву ФОП Захарова до ПП «Флоксан» про стягнення заборгованості за перевезення до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області (витрачений час 0,5 години)- вартість 300 грн.

3. 18.11.2019 - участь у судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4978/19 (витрачений час 1 година)- вартість 1000 грн.

4. 27.11.2019 - складено відповідь на відзив відповідача по справі №904/4978/19 та направлено цінним листом відповідачеві та до Господарського суду Дніпропетровської області (витрачений час 4 години)- вартість 1700 грн.

5. 09.12.2019 - участь у судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4978/19 (витрачений час 1 година)- вартість 1000 грн.

Загальна вартість наданих адвокатом послуг складає 6 000 грн.

Згідно з п. 4 Звіту про виконану роботу, в порядку п. 4.2. договору про надання правової допомоги №01/10-2019 від 04.10.2019, адвокатом додатково понесені витрати на відрядження до міста Дніпро та в зворотному напрямку до міста Києва у зв`язку із участю в судових засіданнях 18.11.2019 та 09.12.2019. Такі витрати складають:

1. Вартість посадочного документа АТ «Укрзалізниця» Київ (17.11.2019) - Дніпро (18.11.2019) - 563,07 грн.

2. Вартість посадочного документа АТ «Укрзалізниця» Дніпро (18.11.2019) - Київ (18.11.2019) - 354,82 грн.

3. Вартість посадочного документа АТ «Укрзалізниця» Київ (08.12.2019) - Дніпро (09.12.2019) - 563,07 грн.

4. Вартість автобусного квитка «Автолюкс» Дніпро (09.12.2019) - Київ (09.12.2019) - 315,00 грн.

Загальна вартість транспортних витрат складає 1 795,96 грн.

Відповідно до п. 6 Звіту про виконану роботу, станом на дату складання звіту, клієнтом сплачено адвокату загальну суму 7800 грн., а саме: 2500,00 грн. - згідно квитанції №1904258 від 22.10.2019; 1000,00 грн. - згідно квитанції №1904262 від 14.11.2019; 3500,00 грн. - згідно квитанції №1904268 від 05.12.2019; 800,00 грн. - згідно квитанції №1904269 від 06.12.2019.

Копії посадочних документів, автобусного квитка та квитанцій про сплату послуг наявні в матеріалах справи (а.с. 122 -127).

Правову допомогу за вказаним договором надавав клієнту адвокат Гніденко Ольга Миколаївна.

Доказом того, що Гніденко О.М. є адвокатом, свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.07.2019 серії КВ №000632.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, обґрунтованих заперечень проти нарахованої суми витрат на правову допомогу, контррозрахуноку цієї суми до суду не надав.

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 № 902/347/19.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму судових витрат на правову допомогу у сумі 7 800,00 грн.

При цьому, до матеріалів справи позивачем надано докази надання послуг адвокатом на загальну суму 7 795,96 грн. Доказів надання послуг адвокатом на суму 4,04 грн. позивачем не надано.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, зважаючи на відсутність заперечень відповідача суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача 7 795,96 грн. витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

В частині вимог про стягнення з відповідача витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги на суму 4,04 грн. суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 244 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Флоксан" (51200, м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд.156, кв.8, кім.5, ) на користь Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму судових витрат на правову допомогу у сумі 7 795,96 грн., про що видати наказ.

3. В частині стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 4,04 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г. Назаренко