УХВАЛА

27 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/298/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

на рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд"

до 1) Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області,

2) Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області,

про стягнення 68 934,36 грн. безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2019 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі № 902/298/19.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 902/298/19 і в обґрунтування цієї відмови зазначає про таке.

За змістом пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини сьомої зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 установлено у розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 68 934,36 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2019 рік (1 921,00 грн * 100 = 192 100,00 грн), тому у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України справа № 902/298/19 є малозначною.

Разом із цим у тексті касаційної скарги наголошено, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у позадоговірних відносинах сторін та застосування до них норм зобов`язального права, зокрема статей 530, 625 Цивільного кодексу України, оскільки оскаржувані судові рішення суперечать правовим висновкам, викладеним у постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2016 у справі № 910/22034/15.

Наявності передбачених у статті 287 ГПК України випадків для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, з матеріалів касаційної скарги не вбачається.

Водночас зазначені посилання скаржника на правові висновки, викладені у постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2016 у справі № 910/22034/15, є безпідставними, оскільки вказане судове рішення було скасовано постановою Верховного Суду України від 01.06.2016 та викладена в ній правова позиція відображена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, з урахуванням якої прийнятті оскаржувані судові рішення у цій справі.

Крім цього, викладені у касаційній скарзі питання права щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема позиція з цього питання викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18), про що зазначено в оскаржуваних рішеннях.

Таким чином обставини, наведені у тексті касаційної скарги, не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких рішення у справі № 902/298/19 може бути переглянуто у касаційному порядку.

Інших доводів у підтвердження необхідності відкриття касаційного провадження у цій справі скаржником не наведено.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі № 902/298/19, оскільки цю скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі № 902/298/19.

2. Матеріали касаційної скарги на 26 (двадцяти шести) аркушах, у тому числі оригіналу платіжного доручення від 13.12.2019 № 1014 про сплату судового збору, повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ