ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 Справа № 904/4496/19
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛУРГТРАНС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 60 307, 92 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 60 307,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем п. 2.1. Договором №Дон/В-18084/НЮ-П на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням від 09.02.18 в частині одночасного надсилання неузгодженої кількості вагонів для технічного обслуговування та несвоєчасного здійснення передоплати на користь структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо», що є підставою для покладення на відповідача обов`язку з відшкодувати 100 відсотків нарахованої плати за користування вагонами в сумі 60 307,92 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2019 відкрито провадження у справі № 904/4496/19, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в судове засіданні на 28.11.2019.

19.11.2019 Відповідач надав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що з його боку не було порушено умови п. 2.1. Договору №Дон/В-18084/НЮ-П від 09.02.2018 року. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем в обґрунтування позивних вимог не надано пам`ятки про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, Акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких складаються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46.

В засіданні 28.11.19 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

28.11.2019 судом без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2018 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі відповідач, замовник) укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням №Дон/В-18084/НЮ-П.

Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов`язався на свій ризик та за завданням замовника виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів відповідача: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів підрядника - вагонних депо, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно п. 2.1 договору, вагони надаються замовником або уповноваженою особою замовника підряднику для надання послуг (ТОв-1) за цим договором, на коліях залізничних станцій, які примикають до ВРП підрядника. Підрядник після повідомлення замовником щодо необхідності проведення вагонам замовника ТОв-1 розраховує планову вартість послуг та виставляє рахунок для передоплати замовнику. Кількість одночасно наданих вагонів може бути погоджено сторонами письмово у кожному окремому випадку. Для надання вагонів замовник забезпечує їх направлення залізничним транспортом на адресу ВРП з оформленням залізничної накладної.

ВРП підрядника - спеціалізовані залізничні колії з вагоноремонтним обладнанням для виконання робіт, яке знаходиться на балансі структурного підрозділу підрядника - вагонного депо.

У випадку одночасного надання підряднику вагонів у більшій кількості, ніж погоджено сторонами або не здійснення замовником передоплати або надання вагонів яким неможливо надання послуг за їх технічним станом та якщо через затримку таких вагонів на станційних коліях структурному підрозділу підрядника - вагонному депо нараховується відповідна плата, то замовник сплачує підряднику 100% нарахованої плати за користування вагонами за весь час знаходження (простою) таких вагонів замовника на коліях залізничної станції примикання ВРП або на підходах до неї. Розмір плати за користування вагонами визначається тарифним керівництвом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що протягом січня - березня 2018 року вагони власності ТОВ "Металургтранс", що потребували технічного обслуговування з відчепленням були спрямовані, згідно транспортних інструкцій власника, для виконання такого обслуговування на адресу структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця".

Зважаючи на те, що кількість одночасно наданих Відповідачем вагонів не узгоджувалась з керівництвом структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" та значно перевищувала переробні можливості підприємства, а також мали місце випадки надходження вагонів в період відсутності передоплати, структурному підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" на адресу ТОВ "Металургтранс" виставлено рахунки щодо відшкодування нарахованої плати за користування вагонами на загальну суму 60 307,92 грн., а саме: №66 від 28.02.2018 на суму 21 545,28грн., №81 від 28.03.2018 на суму 6 924,12грн., №113/729 від 31.03.2018 на суму 32 318,52грн. (коригування, рахунок №126/729 від 25.04.18 на суму -480,00грн.), які відповідачем не оплачені, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Позивачем на адресу ТОВ "Металургтранс" направлялись претензії №10/330 від 23.03.18 та №10/581 від 21.05.18 з вимогою сплатити вказані рахунки, однак вказані претензії залишені відповідачем без задоволення.

Статтею 306 Господарського кодексу України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 306 Господарського кодексу України, встановлює, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із частиною 5 статті 307 Господарського суду України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457.

Статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут залізниць) передбачено, що обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113.

Згідно зі статтею 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.

Як вище встановлено судом, пунктом 2.1. укладеного сторонами Договору №Дон/В-18084/НЮ-П передбачено, що у випадку одночасного надання підряднику вагонів у більшій кількості, ніж погоджено сторонами, або не здійснення замовником передоплати, та якщо через затримку таких вагонів на станційних коліях структурному підрозділу підрядника - вагонному депо нараховується відповідна плата, то замовник сплачує підряднику 100 відсотків нарахованої плати за користування вагонами за весь час знаходження (простою) таких вагонів замовника на коліях залізничної станції примикання ВРП або на підходах до неї. Розмір плати за користування вагонами визначається тарифним керівництвом.

Згідно п. 4.5. договору замовник здійснює передоплату протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунку і у розмірі, який визначено підрядником, встановленим на підставі калькуляцій. В разі нездійснення замовником передплати для надання послуг за договором на підставі рахунку. Вагони на ВРП для ТОв-1 не подаються. Остаточний розрахунок за цим договором між сторонами проводиться протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунків замовником, виставлених підрядником на підставі підписаних сторонами актів наданих послуг або повідомлення про приймання Вагонів форми ВУ-36М або гарантійного листа (факсимільної копії) замовника щодо сплати наданих послуг.

Відповідно до п.п. 2.9., 5.2.3 договору підрядник зобов`язується після надання послуг, не пізніше дванадцятого числа місяця наступного за звітним, надати замовнику оформлені два примірники Акту наданих послуг та повідомлення про приймання вагону з ремонту форми ВУ-36М.

Позивач зазначає, що надходження вагонів здійснювалось в період відсутності передоплати, оскільки виставлений відповідачу рахунок №18 від 15.01.2018 на суму 200 000,00 грн., не був оплачений в повному обсязі, що підтверджується платіжним доручення №4036 від 16.01.2018 на суму 100 000,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2018 відповідачем здійснено передплату за технічне обслуговування вагонів з відчепленням згідно рахунку №12 від 10.01.2018 на загальну суму 50 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №4221 від 10.01.2018 на суму 20 000,00грн. та №7289 від 12.01.18 на суму 30 000,00грн.

В той же час, згідно акту приймання-передачі вагонів №1 від 31.01.18, підрядником проведено технічне обслуговування 66 вагонів на загальну суму 76 158,52 грн., а отже, станом на 01.02.18 за відповідачем обліковувалась переплата у розмірі 73 841,48 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.1 договору, до часу надходження на поточний рахунок відповідного структурного підрозділу підрядника коштів передоплати вартості послуг з ТОв-1 згідно рахунку підрядника, вагони для надання послуг не приймаються. Відповідно до п. 4.5 договору, в разі нездійснення відповідачем передоплати для надання послуг за договором на підставі рахунку, вагони на ВРП для ТОв-1 не подаються. Відповідно до п. 4.8 договору позивач має право притримувати (зупиняти експлуатацію) вагони відповідача до проведення остаточного розрахунку за цим договором.

Враховуючи наведені умови Договору (п.п. 2.1, 4.5, 4.8), фактичне прийняття Позивачем вагонів до ремонту, підтверджує наявність передоплати та прийняття такої оплати позивачем як належної за договором №Дон/В-18084/НЮ-П від 09.02.18.

Щодо посилань позивача на порушення замовником п. 2.1 договору №Дон/В-18084/НЮ-П від 09.02.18 в частині одночасної надсилання неузгодженої кількості вагонів для технічного обслуговування, що спричинило обставини одночасного надання вагонів у кількості, яка значно перевищувало переробні можливості підприємства, суд зазначає наступне.

Як вище встановлено судом, згідно п. 2.1 договору, вагони надаються замовником або уповноваженою особою замовника підряднику для надання послуг (ТОв-1) за цим договором, на коліях залізничних станцій, які примикають до ВРП підрядника. Підрядник після повідомлення замовником щодо необхідності проведення вагонам замовника ТОв-1 розраховує планову вартість послуг та виставляє рахунок для передоплати замовнику. Кількість одночасно наданих вагонів може бути погоджено сторонами письмово у кожному окремому випадку.

Таким чином, пунктом 2.1 договору, сторони погодили наступний умови надання замовником вагонів для технічного обслуговування: 1) повідомлення замовником кількості вагонів, які будуть надані підряднику для проведення ТОв-1; 2) виставлення підрядником на адресу замовника рахунку для попередньої оплати; 3) можливе письмове погодження сторонам кількості одночасно наданих вагонів.

Тобто, умовами договору сторони передбачили можливість письмового погодження кількості одночасно наданих вагонів, а не обов`язкове їх погодження, а отже, покладення на замовника обов`язку з відшкодувати 100 відсотків нарахованої плати за користування вагонами, можливо лише за умов, що сторони скористалися відповідною можливістю та погодили кількості одночасно наданих вагонів, яку замовник перевищив.

З огляду на не доведення матеріалами справи факту письмового погодження сторонами кількості одночасно наданих вагонів та перевищення відповідачем такої погодженої кількості, а також, зважаючи на встановлені судом факти відсутності порушення відповідачем зобов`язань в частині здійснення попередньої оплати, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

На підставі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.12.2019

Суддя О.В. Ліпинський