номер провадження справи 32/168/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 Справа № 908/2926/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Наталії Анатоліївни розглянувши матеріали справи №908/2926/19:

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (юр.адр.: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; факт. адр.: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4)

до відповідача Приватного підприємця Павлової Вікторії Вікторівни (юр.адр.: АДРЕСА_1 ; адр.: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , прим. 1,2 (літ. А-5); адр.: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 153 прим. 44)

про стягнення грошових коштів

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся концерн «Міські теплові мережі» з позовом до відповідача приватного підприємця Павлової Вікторії Вікторівни про стягнення 5.435,90 грн., які складаються з: 4.441,25 грн. заборгованості за договором №202428 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.04.2007, 95.92 грн. 3% річних, 152,86 грн. інфляційних втрат та 745,87 грн. пені.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Колодій А.Н.

Ухвалою суду від 21.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/2926/19, присвоєно справі номер провадження 32/168/19, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено неналежне виконання зобов`язань за договором №202428 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.04.2007 за період з 01 грудня 2016 по 31 січня 2018, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 4.441,25 грн. Приймаючи до уваги умови п. 7.2.8 договору та приписи діючого законодавства, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 745,87 грн. за період прострочення з 20.01.2018 по 19.08.2018, 95,92 грн. 3% річних за період з 20.01.2018 по 29.10.2018 та 152,86 грн. інфляційних втрат за період прострочення з лютого 2018 по вересень 2018 (включно). Позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 3, 193, 232, 276 ГК України, Законом України "Про теплопостачання", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ від 03.10.2007 №1198.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повноважному представнику позивача 24.10.2019 за юридичною адресою.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2019, адресою місцезнаходження приватного підприємця Павлової Вікторії Вікторівни є: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду від 21.10.2019 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка співпадає з відомостями, зазначеними в позові. Додатково судом було направлено примірник ухвали суду і на адреси, за якими надавалися послуги з теплопостачання, а саме: 69037, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 208, прим. 1,2 (літ. А-5) та 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 153 прим. 44. Разом з тим, ухвала суду не була вручена відповідачу за юридичною адресою у зв`язку з закінченням терміну зберігання, про що працівниками Укрпошти здійснено відповідне позначення на конверті. Також не було вручено ухвалу суду і за іншими адресами з зазначенням причини «за письмовою заявою відправника, одержувача» та «закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи у суді, строки вчинення відповідних дій.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі № 908/2926/19 від 21.10.2019 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у даній справі. Відповідач не скористався наданим законом правом на подання письмового відзиву до суду із зазначенням своєї правової позиції щодо заявленого позивачем позову. Будь-яких заперечень, письмових пояснень з боку відповідача до суду не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 20.12.2019.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 20.12.2019.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенського району (попередня назва району Орджонікідзевський) (теплопостачальна організація, позивач у справі) та приватний підприємець Павлова Вікторія Вікторівна (споживач, відповідач у справі) 01.04.2007 уклали договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 202428 (надалі договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними часинами.

Відповідно до п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Згідно з п. 5.4 - 5.5 договору межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в Додатку №2 та Додатку №4 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку. При відсутності приладів комерційного обліку або якщо вони вибули з ладу (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електричних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки, сумнівні показники тощо), обсяг теплової енергії визначається Теплопостачальною організацією як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (Додаток №5 до цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

Відповідно до п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3 договору).

Пунктом 6.4 договору встановлено, що споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Згідно з п. 6.7 договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адм. Нахімова, буд. 4, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру; акт приймання-передачі теплової енергії; податкову накладну (платникам ПДВ).

Пунктом 6.7.1 договору встановлено, що отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається:

- при отриманні нарочним - дата вручення представнику Споживача;

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту-3 дні, по області - 5- днів, по Україні - 7 днів).

У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, споживач зобов`язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1 договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийняті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в м`ясний строк не буде оскаржений споживачем у Господарському суді (п. 6.7.2 договору).

Пунктом 10.4 договору встановлено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Додатком 1а до договору № 202428 від 01.04.2007 визначено, що договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для забезпечення теплопостачанням об`єктів: по пр. Соборний, 208, прим. 1,2 (літ. А-5) та по пр. Соборний, 153 прим. 44 у м. Запоріжжя.

Додатком № 1 до договору № 202428 від 01.04.2007 сторонами встановлено, що теплопостачальна організація відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді за період 01.04.2007 по 01.04.2008 в обсягах Q рік = 25,29 Гкал, приєднане теплове навантаження 0,011704 Гкал/год.

Пунктом 2 додатку № 1 до договору № 202428 від 01.04.2007 сторонами визначено, що орієнтована вартість теплової енергії, що відпускається споживачу, за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору, становить усього 6.022,56грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3 додатку № 1 до договору № 202428 від 01.04.2007 узгоджено, що дата зняття споживачем показань приладів комерційного обліку до 26 числа поточного місяця, надання споживачем звіту не пізніше 26 числа поточного місяця.

При відсутності звіту в установлений термін розрахунок виконується згідно договірних теплових навантажень (п. 4 додатку №1 до договору).

В додатку №5 до договору визначений тариф на опалення та підігрів води 238,14 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.08.2002 відповідач у справі придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 в АДРЕСА_5 ) АДРЕСА_6 . АДРЕСА_2 , загальною площею 32,59 кв.м.

Приміщення відповідача знаходиться у жилому будинку і система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, та стояки і трубопроводи зворотного теплопостачання знаходяться безпосередньо в приміщенні відповідача.

Доказів визнання зазначеного договору недійсним, тощо суду не надано. За таких обставин відповідач є законним власником зазначеного об`єкта нерухомості та несе цивільну та адміністративну відповідальність щодо його використання.

Також матеріали справи містять інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.04.2018, відповідно до якої ОСОБА_1 належить на праві приватної власності нежитлове приміщення першого поверху (Літ. А-5) в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 129,3 кв.м. (приміщення №1).

Зазначене приміщення відповідача також знаходиться у жилому будинку і система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, та стояки і трубопроводи зворотного теплопостачання знаходяться безпосередньо в приміщенні відповідача.

На виконання умов договору № 202428 від 01.04.2007 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді позивач в періоди з 01 грудня 2017 по 31 січня 2018 (включно) відпустив теплову енергію споживачу на об`єкти по пр. Соборний, 208 приміщення 1,2 та пр. Соборний, буд. 153, прим. № 44 на загальну суму 4.681,73 грн.

Про факт надання позивачем послуг в рамках договору № 202428 від 01.04.2007 свідчать складені акти приймання-передачі теплової енергії та виставлені рахунки на оплату наданих послуг.

Матеріали справи містять реєстри відправки рекомендованих листів, відповідно до яких, Концерном «МТМ» на адресу відповідача були направленні акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки за спірний період.

Акти приймання-передачі за спірний період споживачем не підписані, жодних заперечень щодо них відповідачем не надано. У зв`язку із зазначеним, вказані акти приймання-передачі, у відповідності до п. 6.3 договору, є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг в рамках договору №202428 від 01.04.2007 не виконав. Заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2017 по 31 січня 2018 з урахуванням часткової оплати склала 4.441,25 грн.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача 10.08.2018 була надіслана претензія №175 з вимогою терміново погасити виниклу заборгованість за теплову енергію.

Претензія залишена без відповіді, борг без оплати.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлю-продажу теплової енергії в гарячій воді № 202428 від 01.04.2007 стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом при розгляді доводів позивача надана правова оцінка наявним у матеріалах справи доказам, а саме: умовам договору купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді №202428 від 01.04.2007, актам приймання-передачі теплової енергії та рахункам на оплату спожитої теплової енергії за спірний період.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії та гарячої води на суму 4.441,25 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 4.441,25 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

За порушення відповідачем строків оплати наданих послуг позивач, враховуючи положення п. 7.2.8 договору, просив стягнути суму пені в розмірі 745,87 грн. за період прострочення з 20.01.2018 по 19.08.2018.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.8 договору встановлено, що у разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України та умови договору суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми пені у розмірі 745,87 грн. є вірним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 95,92 грн. за період з 20.01.2018 по 29.10.2018 та 152,86 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2018 по вересень 2018 року (включно).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд визнав виконаним вірно, а вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 95,92 грн. за період з 20.01.2018 по 29.10.2018, такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 152,86 грн. за період прострочення з лютого 2018 по вересень 2018 (включно) суд зауважує про наявність математичних помилок при округлені.

Згідно з перерахунком, зробленим судом, сума інфляційних втрат за вказаний позивачем період прострочення складає 154,13 грн. (розрахунок здійснено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство"). Оскільки заявлена до стягнення сума інфляційних втрат є меншою, ніж перераховано судом, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 152,86 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказів належного виконання зобов`язань за договором №202428 від 01.04.2007 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг з теплопостачання за вказаний позивачем період, безпідставного або невірного нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 1.921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Концерну «Міські теплові мережі» до приватного підприємця Павлової Вікторії Вікторівни про стягнення 5.435,90 грн. задовольнити.

2. Стягнути Приватного підприємця Павлової Вікторії Вікторівни (юр.адр.: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458, п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957) 4.441,25 грн. (чотири тисячі чотириста сорок одну грн. 25 коп.) основного боргу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути Приватного підприємця Павлової Вікторії Вікторівни (юр.адр.: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458, п/р № НОМЕР_3 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957) 745,87 грн. (сімсот сорок п`ять грн. 87 коп.) пені, 95,92 грн. (дев`яносто п`ять грн. 92 коп.) 3% річних, 152,86грн. (сто п`ятдесят дві грн. 86 коп.) інфляційних втрат, 1.921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 грудня 2019 року.

Суддя Н.А. Колодій