ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019м. ДніпроСправа № 904/5051/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод Феросплавів", Дніпропетровська область, м. Нікополь

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 34 106,95 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Нікопольський завод Феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 34 106,95 грн. шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу внаслідок недостачі.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання позивача задоволено частково та визначено строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження: 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Нікопольський завод Феросплавів" в частині здійснення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В ухвалі від 04.11.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача отримав вищевказану ухвалу 11.11.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив відповідач до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року зі станції Авдіївка Донецької залізниці Приватне акціонере товариство "Авдіївський коксохімічний завод" за залізничними накладними №№ 52688454, 52691201 (досилка № 45921657) здійснило відправлення вагонів №№ 62609946, 61908539, 61888004, 54779434, навантажених коксовим горішком, на станцію Нікополь Придніпровської залізниці, одержувач Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів".

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 2 ст.307 Господарського кодексу України договір перевезення викладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням сторонами перевізного документа.

Отже, між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору перевезення.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). (ст.920 Цивільного кодексу України).

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. (ч.1 ст.924 Цивільного кодексу України).

Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч.1-3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. (ст.2 Статуту залізниць України (далі - Статут), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457).

Відповідно до ст.6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

На кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) (п.1.1. Правил оформлення перевізних документі)

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни (п.1.3. Правил оформлення перевізних документі)

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі недостачі вантажу в розмірі вартості вантажу, якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. (п.129 Статуту).

Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р. затверджено Правила складання актів (стаття 129 Статуту) (далі - Правила складання актів).

При перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1. Правил складання актів).

Комерційні акти складаються для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин (п. 2. Правил складання актів).

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала (п. 3. Правил складання актів).

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів (п. 8. Правил складання актів).

Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці (п. 10. Правил складання актів).

З вищевикладеного вбачається, що підставою для матеріальної відповідальності залізниці є належним чином складений станцією залізниці комерційний акт або акт загальної форми.

Під час приймання вугілля на станції призначення Нікополь Придніпровської залізниці були складені комерційні акти: № 466001/421 від 12.11.2018, № 466001/423 від 12.11.2018, № 466001/422 від 12.11.2018 та № 466001/427 від 14.11.2018.

Відповідно до комерційного акту № 466001/421 від 12.11.2018 (а.с. 13) при комісійному зважуванні вагона № 62609946 на 100 тонних тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-18, виявлено менше проти документа на 1 800 кг горішка коксового, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж маркований по центру повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм, вздовж вагона вапном. У дійсності навантаження згідно з актом загальної форми № 1540 станції Нікополь на рівні бортів шапкою, маркований широкою повздовжньою смугою вздовж вагона вапном, крім наявного поглиблення над 1-2-3-4-5-6 люками довжиною 800 см, шириною 150 см, глибиною 60 см. Вагон бездверний, люки були закриті, течі вантажу не було. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

Відповідно до комерційного акту № 466001/422 від 12.11.2018 (а.с. 17) при комісійному зважуванні вагона № 61908539 на 100 тонних тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-18, виявлено менше проти документа на 1 750 кг горішка коксового, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж маркований по центру повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм, вздовж вагона вапном. У дійсності навантаження згідно з актом загальної форми № 1542 станції Нікополь на рівні бортів шапкою, маркований широкою повздовжньою смугою вздовж вагона вапном, крім наявного поглиблення над 1-2-3-4-5 люками довжиною 800 см, шириною 150 см, глибиною 60 см. Вагон бездверний, люки були закриті, течі вантажу не було. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

Відповідно до комерційного акту № 466001/423 від 12.11.2018 (а.с. 18) при комісійному зважуванні вагона № 61888004 на 100 тонних тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-18, виявлено менше проти документа на 1 600 кг горішка коксового, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж маркований по центру повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм, вздовж вагона вапном. У дійсності навантаження згідно з актом загальної форми № 1543 станції Нікополь шапкою вище бортів 20-30 см, марковане широкою повздовжньою смугою вздовж вагона вапном, крім наявного поглиблення з одного боку вагона над 1,2,3,4, люками довжиною 600 см, шириною 150 см, глибиною 60 см. Вагон бездверний, люки були закриті, течі вантажу не було. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

Відповідно до комерційного акту № 466001/427 від 14.11.2018 (а.с. 23) при комісійному зважуванні вагона № 54779434 на 100 тонних тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-18, виявлено менше проти документа на 1 900 кг горішка коксового, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж маркований по центру повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм, вздовж вагона вапном. У дійсності навантаження згідно з актом загальної форми № 9587 станції Нижньодніпровськ-Вузол вище бортів шапкою 20-30 см, маркування одна повздовжня смуга вапном, крім наявних поглиблень з одного боку вагона над 1-3 люками довжиною 450 см, шириною 150-220 см, глибиною 40-50 см, над 4-5 люками довжиною 300 см, шириною 100-150 см, глибиною 30-40 см. Вагон бездверний, люки були закриті, слідів течі вантажу не було. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вантажу із вирахуванням норми природної втрати в сумі 34 106,95 грн., що і є причиною спору.

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч.1-3 ст.314 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.23 Закону України від "Про залізничний транспорт" перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. (ст.110 Статуту).

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за недостачу - у розмірі дійсної вартості. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (п.114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (п. 115 Статуту).

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси, зазначеної у перевізних документах.

Як вбачається із матеріалів справи, вантаж (горішок коксовий) був зданий до перевезення у вологому стані, що підтверджується накладними №№ 52688454, 52691201.

Позивач зазначає, що відповідальна недостача з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу становить 34 106,95 грн.

Судом перевірено розрахунок позивача та встановлено, що він виконаний вірно.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ідентифікаційний код 00186520) 34 106,95 грн. шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу внаслідок недостачі, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва