ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року Справа № 923/855/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Херсонського обласного центра з гідрометеорології, м. Херсон

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Буковина", м. Київ

про стягнення 10 856,65 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Рудико Ю.В. - уповн. предст., дов. від 01.10.2019

від відповідача: не з`явився

Херсонський обласний центр з гідрометеорології () звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Буковина» () про стягнення заборгованості за послуги з метеорологічного обслуговування польотів повітряних суден відповідно до Договору № 40 від 02.04.2019 у розмірі 10 856,65грн. (десять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 65 копійок), з яких 9 758,78 грн. (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень 78 копійок) - основна заборгованість, 3% - річних - 88,00 грн. (вісімдесят вісім гривень 00 копійок), пеня - 1 009,87 грн. (одна тисяча дев`ять гривень 87 копійок).

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 09 жовтня 2019 року, позовну заяву Херсонського обласного центра з гідрометеорології - залишено без руху, позивачеві встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше засідання по справі на 12 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 12.11.2019 відкладено судове засідання на 26.11.2019.

Ухвалою суду від 26.11.2019 розгляд справи відкладено на 10.12.2019.

Ухвалою суду від 10.12.2019 розгляд справи відкладено на 19.12.2019.

Відповідач у судові засідання 12.11.2019, 26.11.2019, 10.12.2019, 10.12.2019 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань, про що свідчать залучені до матеріалів справи поштові повідомленні про вручення копій ухвал. Заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 19.12.2019 р. було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд

встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про гідрометеорологічну діяльність», чинних Авіаційних правил України, затверджених наказом Державіаслужби України 09.03.2017 р. № 166, пункта 2 підпункта 1 Додатка 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1102 і зважаючи на те, що Херсонський ЦГМ (АМСЦ Херсон) - єдиний сертифікований провайдер, який має право надавати послуги з метеорологічного забезпечення польотів повітряних суден в аеропорту Херсон, 2 квітня 2019 р. між Херсонським обласним центром з гідрометеорології (далі по тексту рішення- Позивач) та ПрАТ «Авіакомпанія «Буковина» (далі по тексту рішення - Відповідач) укладено Договір № 40 про надання послуг з метеорологічного обслуговування польотів повітряних суден на аеродромі Херсон (далі по тексту рішення - Договір).

Згідно умов Договору, Відповідач замовляє і зобов`язується оплатити, а Позивач бере на себе зобов`язання з надання Відповідачу послуг з метеорологічного забезпечення польотів повітряних суден Відповідача усіх видів та типів в аеропорту Херсон, у порядку та на умовах Договору.

Згідно пункту 3.1. Договору вартість послуг визначається на підставі тарифів, діючих на момент надання послуг, наведених в Додатку № 1 до Договору.

Матеріали справи свідчать, що з моменту укладення договору Позивач належним чином виконував покладені на нього зобов`язання, що підтверджується Актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг): № 91/107 від 3 травня 2019 р., 104/125 від 31 травня 2019 р., 105/128 від 31 травня 2019 р., 143/190 від 30 червня 2019 р.

Матеріали справи містять також виставлені позивачем Рахунки-фактури: № 107 від 3 травня 2019 р., №125 від 31 травня 2019 р., №128 від 31 травня 2019 р., №190 від 30 червня 2019 р.

В матеріалах справи наявний Журнал реєстрації відправленої кореспонденції Херсонського ЦГМ, відповідно до якого підтверджується факт відправки (надсилання) позивачем на адресу відповідача актів прийому-передачі виконаних робіт та рахунків-фактури.

Відповідно до п. 4.2. Договору Відповідач взяв на себе зобов`язання щодо оплати рахунків не пізніше 10 (десяти) банківських днів з моменту його отримання.

Позивач стверджує, що протягом 2019 р. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг згідно виставлених Позивачем рахунків та станом на 1 жовтня 2019 р. рахунки Відповідачем не оплачені. В результаті за Відповідачем утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 9 758,78 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. І статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд зазначає, що Акт виконаних робіт як первинний документ, що містить відомості про господарську операцію, є підтвердженням факту надання послуг.

Акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг): № 91/107 від 3 травня 2019 р., 104/125 від 31 травня 2019 р., 105/128 від 31 травня 2019 р., 143/190 від 30 червня 2019 р. - є підписаними з боку відповідача, містять печатку ПрАТ «Авіакомпанія «Буковина», а відтак є підтвердженням факту приймання відповідачем наданих послуг за цими актами.

Разом з тим, станом на день винесення рішення, відповідач не надав доказів оплати рахунків-фактури: № 107 від 3 травня 2019 р. на суму 3467,59 грн., №125 від 31 травня 2019 р. на суму 3219,90 грн., №128 від 31 травня 2019 р. на суму 594,44 грн., №190 від 30 червня 2019 р. на суму 2476,85 грн.

Таким чином, за встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу у сумі 9 758,78 грн. - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 3% - річних у розмірі 88,00 грн. та пені у розмірі 1 009,87 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме "пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання" (частина 3).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Позивача зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у разі несплати Замовником рахунка-фактури відповідно до умов п. 4.2. Договору, Замовник сплачує Виконавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п. 4.2 Договору, Замовник здійснює оплату 100% вартості послуг відповідно до виставленого рахунку не пізніше 10 (десяти) банківських днів після його отримання за реквізитами Виконавця, що зазначені у розділі 10 цього - Договору. У разі отримання рахунку у неробочий дань, перебіг зазначеного строку починається з наступного робочого дня.

Разом з тим, позивачем не доведено, коли відповідач отримав рахунки на оплату наданих послуг. Ненадання суду відповідних доказів на підтвердження дати отримання відповідачем рахунків на оплату (п.4.2. договору) унеможливлює перевірку судом обґрунтованості нарахування позивачем пені та річних за певний період, визначений позивачем в розрахунку.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3% - річних у розмірі 88,00 грн. та пені у розмірі 1 009,87 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 9758,78 грн.

В частині стягнення 3% - річних у розмірі 88,00 грн. та пені у розмірі 1 009,87 грн слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення первісного позову покладаються на позивача та на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Буковина» () на користь Херсонського обласного центру з гідрометеорології () заборгованість за послуги з метеорологічного обслуговування польотів повітряних суден в аеропорту Херсон в розмірі 9758,78 грн. та судові витрати у розмірі 1726,74 грн.

3. В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення - 24.12.2019

Суддя В.П.Ярошенко