СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа №922/1363/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

позивача - Лобян А.В. (особисто); Балабай С.С. на підставі ордеру серії ХВ №000095 від 21.11.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1028 від 22.12.2006,

відповідача - Максимовський С.О. на підставі довіреності від 20.12.2018 №08-21/3489/2-18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№2974 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.08.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Шатерніковим М.І., час проголошення рішення - 13:05год., дата складання повного тексту рішення - 30.08.2019, у справі №922/1363/19

за позовом Фізичної особи - підприємця Лобян Андрія Володимировича, м. Харків,

до Харківської міської ради, м. Харків,

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець Лобян Андрій Володимирович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову) про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради 21 сесії 7 скликання від 22.08.2018 №191/18 в частині відмови позивачу в продажу земельної ділянки із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по вул. Шариковій, 29 в Індустріальному районі м. Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин), про що зазначено в пункті 12 Додатку 1 "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким продаються земельні ділянки або відмовлено в продажу" до цього рішення; зобов`язання Харківську міську раду надати до проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова із земель житлової та громадської забудови площею 0, 0140га за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 29, Індустріальний район, кадастровий номер :06:022:0011, для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин).

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами у справі укладений договір оренди земельної ділянки, на якій розташована належна позивачу на праві власності нежитлова будівля - торговельний павільйон; у грудні 2016 року позивач звернувся до міської ради із заявою про продаж земельної ділянки, однак, оскаржуваним рішенням у продажі земельної ділянки було відмовлено.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 позовні вимоги задоволено частково; визнано незаконним та скасовано рішення Харківської міської ради 21 сесії 7 скликання від 22.08.2018 №191/18 в частині відмови в продажу земельної ділянки із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по АДРЕСА_2 Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин), про що зазначено в пункті 12 Додатку 1 "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким продаються земельні ділянки або відмовлено в продажу" до цього рішення; в іншій частині позовних вимог у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з Харківської міської ради на користь державного бюджету України 1 921, 00грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що в порушення приписів частини 3 статті 128 Земельного кодексу України та пункту 2.6. Порядку продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів у м. Харкові, в оскаржуваному рішенні належним чином не зазначено обґрунтування причин відмови в продажу земельної ділянки; крім того, відповідачем не дотримані строки розгляду відповідного звернення позивача.

Поряд з цим, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на проведення експертної грошової оцінки є втручанням у діяльність органу місцевого самоврядування, відтак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Харківська міська рада звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій частково не погоджується з ухваленим рішенням, вважає, що рішення прийняте при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення змінити та відмовити у задоволенні позову повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до частини 4 статті 83 Земельного кодексу України, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) не можуть передаватись у приватну власність; а відповідно до статті 18 Закону України "Про автомобільні дороги", складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки тощо; зазначає, що оскаржуване рішення міської ради обґрунтовано частиною 4 статті 83, частиною 5 статті 128 Земельного кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2019, у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Геза Т.Д., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 у справі №922/1363/19; встановлено позивачу строк до 11.11.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; встановлено учасникам справи строк до 11.11.2019 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на 21.11.2019 о 10:45год.

13.11.2019 (10.11.2019 подано до підприємства поштового зв`язку) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10703), зазначає, що відповідачем не надано суду доказів, що земельна ділянка знаходиться на зупиночному пункті і використовується в мережі транспортної інфраструктури міста; навіс для очікування транспорту позивач обладнав на наданій йому в оренду земельній ділянці з метою збільшення кількості відвідувачів торговельного павільйону. Позивач також зазначає, що орендована земельна ділянка знаходиться поза межами "червоної лінії", що підтверджується наявними у матеріалах справи світлинами, на яких зафіксована належна йому будівля з навісом, що знаходиться біля тролейбусної зупинки. За таких обставин, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 21.11.2019 після заслуховування учасників справи протокольно оголошено про перерву у судовому засіданні до 14:15год. 17.12.2019.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019, у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.

О 14:27год. 17.12.2019 після перерви у зв`язку зі зміною складу колегії суддів, розгляд апеляційної скарги розпочато спочатку.

У судовому засіданні представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги; просить оскаржуване рішення змінити та відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечують, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи висловили свої доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Відповідно до положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

З урахуванням зазначеного, рішення Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 у даній справі переглядається апеляційним господарським судом в частині визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради 21 сесії 7 скликання від 22.08.2018 №191/18 щодо відмови в продажу земельної ділянки із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по вул. Шариковій, 29 в Індустріальному районі м. Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин), про що зазначено в пункті 12 Додатку 1 "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким продаються земельні ділянки або відмовлено в продажу" до цього рішення.

Відтак, в іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 21.08.2019, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Харківську міську раду надати до проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова із земель житлової та громадської забудови площею 0, 0140га за адресою: АДРЕСА_2 29, Індустріальний район, кадастровий номер :06:022:0011, для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин), апеляційним господарським судом не переглядається, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, на підставі рішення Харківської міської ради від 22.02.2005 №21/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів" між Харківською міською радою Харківської області (відповідачем, орендодавцем) та фізичною особою - підприємцем Лобян Андрієм Володимировичем (позивачем, орендарем) укладено договір оренди землі від 20.10.2005, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №82131/05.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору оренди, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови площею 0, 0140га (під забудовою 0, 0018га, інших угідь 0, 0122га), яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шарикова, 29.

Згідно з пунктом 8 договору оренди, цей договір укладений строком до 31.12.2030.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2016, право власності на нежитлову будівлю літ. "К-1" загальною площею 58, 0кв.м, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.04.2008 Виконавчим комітетом Харківської міської ради.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право за ОСОБА_1 зареєстровано 21.10.2016.

22.12.2016 позивач звернувся до Харківської міської ради із заявою про придбання у власність земельної ділянки площею 0, 0140га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (літ. "К-1") (магазин) по вул АДРЕСА_3 Шарикова, 29 в Індустріальному районі м. Харкова, кадастровий номер :06:022:0011, на якій знаходиться належна йому на праві приватної власності нерухомість.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого станом на 16.06.2018, земельна ділянка з кадастровим номером :06:022:0011 відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

До матеріалів справи позивачем надано ряд листів, зокрема:

- лист Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану №724/0/27-17 від 20.02.2017, що спірна земельна ділянка по вул. Шарикова, 29 розташована у громадській зоні, підзоні (Г-1): торгово-ділова зона; розташована поза межами червоної лінії вул. Шарикова;

- лист Департаменту земельних відносин ХМР від 07.05.2018 №366/0/30-18, яким позивача повідомлено про заперечення з боку цього департаменту щодо продажу земельної ділянки площею 0, 0140га по вул. Шарикова, 29 в м. Харкові, з посиланням на приписи діючого законодавства України щодо заборони відчуження ділянок, які знаходиться в межах червоних ліній, а також таких, що відносяться до земель транспорту і використовується в мережі транспортної інфраструктури міста. В цьому листі також зазначено, що земельна ділянка знаходиться біля зупинки громадського транспортну "Східна", а розташована на ній будівля використовується як торгівельний павільйон з навісом для очікування громадського транспорту на зупиночному пункті. Крім цього, земельні ділянки, розташовані вздовж червоних ліній, повинні бути зарезервовані на перспективний розвиток вулично-дорожньої мережі. Відтак, департамент заперечує проти її продажу;

- лист Департаменту інфраструктури ХМР від 17.04.2018 №1344/0/78-18, який містить аналогічні попереднім обґрунтуванням заперечення проти продажу земельної ділянки та адресований Департаменту земельних відносин ХМР.

- лист Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 14.08.2018 №1298/0/156-18, яка вважає недоцільним продаж відповідної земельної ділянки позивачу внаслідок порушення позивачем правил благоустрою м. Харкова.

- лист Департаменту будівництва та шляхового господарства від 14.08.2018 №1584/0/66-18, відповідно до якого цей департамент також заперечує проти продажу спірної земельної ділянки внаслідок знаходження на ній складових вулиць міста, до яких чинне законодавство відносить: проїзну частину вулиці, дорожнє покриття, споруди дорожнього водовідводу, зупинки міського транспорту, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, наземні та підземні мережі;

Рішенням Харківської міської ради 21 сесії 7 скликання від 22.08.2018 №191/18 (пункт 12 Додатку 1 "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким продаються земельні ділянки або відмовлено в продажу" до цього рішення) ФОП Лобян А.В. було відмовлено в продажу земельної ділянки із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по АДРЕСА_2 . Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин), згідно висновку постійної комісії з питань містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (витяг з протоколу №41 від 16.08.2018) на підставі частини 4 статті 83, частини 5 статті 128 Земельного кодексу України.

Апеляційним господарським судом встановлено, що за умовами укладеного сторонами у справі договору оренди від 20.10.2005, в оренду передається земельна ділянка площею 0, 0140га, у тому числі, під забудовою 0, 0018га, інших угідь - 0, 0122га; на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - павільйон.

Пунктом 15 договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва торговельного павільйону з навісом та для подальшої експлуатації об`єкту.

Після звернення 22.12.2016 позивачем до Харківської міської ради із заявою про продаж земельної ділянки площею 0, 0140га за адресою: м. Харків, вул. Шарикова, 29, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради листом від 20.01.2017 №Л-7-54469/1-1608-39 повідомлено позивача, що після приведення розміру орендної плати за договором у відповідність до чинного законодавства та одержання позитивного висновку від управління містобудування та архітектури щодо погодження питання продажу земельної ділянки Департаментом земельних відносин буде здійснено подальший розгляд питання щодо продажу земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.01.2017 у справі №922/116/15 ухвалено про внесення змін до договору оренди землі від 20.10.2005 №82131/05, зокрема, щодо зміни розміру орендної плати шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у зазначеному в рішенні редакції.

Згідно наявних у матеріалах справи архітектурного завдання на розробку містобудівного обґрунтування розташування об`єкту та наданих позивачем фотографічних зображень, належний позивачу на праві власності павільйон з навісом находиться безпосередньо біля тролейбусної зупинки, кола розвороту тролейбусів.

Зазначене підтверджується позивачем.

Відповідно до пояснень позивача, ним було прибудовано навіс до павільйону з власної ініціативи для щоб люди, очікуючи на зупинці громадський транспорт, мали змогу під цим навісом перечекати негоду, і зайти до павільйону позивача. Павільйон є капітальним будівництвом загальною площею 58кв.м з фундаментом.

Із наданих позивачем фотографічних зображень вбачається, що під навісом павільйону позивача люди очікують громадський транспорт; павільйон знаходиться безпосередньо біля зупинки тролейбуса, а також маршрутних таксі, де пасажири масово заходять до міського транспорту і виходять із нього, а також пересуваються вздовж тротуару.

На фотографічних зображеннях вбачається, що у безпосередній близькості з павільйоном позивача встановлені дорожні знаки "місце зупинки автобуса та (або) тролейбуса".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною 2 статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система, засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування в Україні визначені законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За змістом частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу Ради.

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами у відповідності до статті 74 цього Закону.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно матеріалів справи, земельна ділянка площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по вул. Шариковій, 29 в Індустріальному районі м. Харкова, яку позивач мав намір придбати, перебуває у нього в оренді на підставі укладеного сторонами у справі чинного договору оренди.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про оренду землі", орендар може придбати земельну ділянку, що перебуває в оренді, за умови згоди орендодавця на продаж цієї земельної ділянки.

Відповідно до статті 127 Земельного кодексу України, органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 128 Земельного кодексу України врегульовано порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам.

Так, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Частиною 5 статті 128 цього Кодексу передбачено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Як вбачається із оскаржуваного рішення міської ради, відмову в продажу земельної ділянки ФОП Лобяну А.О. із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по АДРЕСА_2 29 в Індустріальному АДРЕСА_4 . Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин) мотивовано з посиланням на висновок постійної комісії з питань містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (витяг з протоколу №41 від 16.08.2018), а також чинне законодавство - частину 5 статті 128 та частину 4 статті 83 Земельного кодексу України.

Судова колегія зазначає, що статтею 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частиною 4 цієї статті врегульовано, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Тобто, оскаржуване рішення міської ради про відмову в продажу земельної ділянки ФОП Лобяну А.О. із земель комунальної власності м. Харкова обґрунтовано встановленою законом забороною передачі земельної ділянки, що належить до земель загального користування, у приватну власність.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у відповідності до статті 18 Закону України "Про автомобільні дороги", складовими вулиць і доріг міста та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується позивачем, належний позивачу на праві власності павільйон з навісом знаходиться на земельній ділянці безпосередньо біля тролейбусної зупинки, кола розвороту тролейбусів, яка використовується для посадки і висадки пасажирів, які користуються міським транспортом, вільного проходу вздовж тротуару. Навіть виходячи із пояснень позивача, що ним було здійснено навіс до павільйону для того, щоб люди, очікуючи на зупинці громадський транспорт, мали змогу під цим навісом перечекати негоду, свідчить про те, що земельна ділянка, на якій розташований павільйон позивача, відноситься до земель загального користування, а саме, зупинки міського транспорту.

Враховуючи вищевикладене, земельні ділянки, що знаходяться в загальному користуванні, не можуть передаватись у приватну власність, а тому міська рада в межах своїх повноважень та у відповідності до чинного законодавства дійшла правомірного висновку про відмову у продажі вказаної земельної ділянки шляхом винесення оскаржуваного рішення.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, що в оскаржуваному рішенні міської ради належним чином не зазначено обґрунтування причин відмови в продажу земельної ділянки, оскільки чинним законодавством України та Порядком продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів у м. Харкові, затвердженого рішенням 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.12.2008 №362/08, не встановлено конкретної форми обґрунтування міською радою відмови у продажу земельної ділянки; поряд з цим, оскаржуване рішення міської ради містить посилання на частину 5 статті 128 Земельного кодексу України, якою встановлено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність, а також посилання на частину 4 статті 83 Земельного кодексу України, якою таку заборону передбачено: зокрема, не можуть передаватись у приватну власність землі загального користування.

Очевидно, що земельна ділянка, яка використовується населенням для переміщення вздовж тротуару біля зупинки транспорту, для посадки і висадки пасажирів міського транспорту, його очікування, є землями загального користування.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що землі, які є комунальною власністю, належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

А стаття 142 Конституції України визначає, що суб`єктами права комунальної власності є відповідні територіальні громади, що реалізують право власності або безпосередньо, або через органи місцевого самоврядування.

Тобто, законом передбачено заборону продажу землі, що відноситься до земель загального користування, у приватну власність з метою захисту права територіальної громади вільно реалізовувати своє право власності на неї.

Щодо доводів позивача, що земельна ділянка, на якій знаходиться належний йому павільйон, відносить до земель житлової та громадської забудови, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що статтею 38 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови (стаття 39 цього Кодексу).

Згідно матеріалів справи, павільйон належить позивачу на праві власності, а земельна ділянка на якій він побудований, перебуває в оренді у позивача на підставі чинного договору оренди. Щодо зазначених обставин спір між сторонами у справі відсутній.

При цьому, імперативно в силу частини 4 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів.

Щодо доводів позивача, що земельна ділянка знаходиться поза межами "червоної лінії", колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

У даному випадку не ставиться питання щодо знаходження павільйону позивача у межах "червоних ліній" вулиці, однак, згідно матеріалів справи і позивач цього не заперечує, належний позивачу на праві власності павільйон з навісом находиться на земельній ділянці безпосередньо біля тролейбусної зупинки, кола розвороту тролейбусів, тротуару, тобто місць загального користування.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Однак, у спірних правовідносинах позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення Харківської міської ради в частині відмови в продажу земельної ділянки із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по АДРЕСА_2 Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин); суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи дійшов висновку проте, що міська рада відмовляючи у продажу земельної ділянка діяла у межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки заборона продажу земель комунальної власності, що відноситься до земель загального користування для потреб населення, встановлена законом - частиною 4 статті 83 Земельного кодексу України, а також Порядком продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів у м. Харкові, затвердженого рішенням 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.12.2008 №362/08.

Щодо висновку місцевого господарського суду, що відповідачем не дотримані строки розгляду відповідного звернення позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Пунктами 2.3.-2.7. Порядку продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів у м. Харкові, затвердженого рішенням 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.12.2008 №362/08, передбачено, що підготовка документів щодо продажу земельних ділянок або прав на них покладено на управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин (далі - Управління).

Управління у місячний строк розглядає заяву (клопотання), опрацьовує представлені документи та подає необхідні технічні документи на розгляд та узгодження в управління містобудування та архітектури (далі УМА), яке у 10-ти денний термін надає до Управління письмовий висновок щодо можливості викупу земельної ділянки, де в обов`язковому порядку вказуються відповідні обмеження та сервітути.

Після опрацювання представлених документів за результатами розгляду Управління розробляє проект рішення Харківської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Харківська міська рада приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо продажу земельної ділянки 22.12.2016; 20.01.2017 міською радою надано відповідь позивачу, що після приведення розміру орендної плати за договором у відповідність до чинного законодавства та одержання позитивного висновку від управління містобудування та архітектури щодо погодження питання продажу земельної ділянки Департаментом земельних відносин буде здійснено подальший розгляд питання щодо продажу земельної ділянки.

У процесі підготовки пропозицій щодо продажу земельної ділянки Департаментом інфраструктури Харківської міської ради було встановлено, що земельна ділянка знаходиться безпосередньо біля зупинки громадського транспорту "Східна", а розташована на ній будівля використовується як торговельний павільйон з навісом для очікування громадського транспорту на зупиночному пункту, у зв`язку із чим, заперечує проти продажу земельної ділянки.

У відповіді Департамент будівництва та шляхового господарства посилається на те, що до складових вулиць міст відноситься: проїзна частина вулиці, дорожнє покриття, споруди дорожнього водовідводу, зупинки міського транспорту, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, наземні та підземні мережі; у зв`язку із цим, Департамент заперечує проти продажу земельної ділянки.

Згідно висновку постійної комісії з питань містобудування, архітектури та земельних відносин (витяг з протоколу №41 від 16.08.2018) вирішено доручити Департаменту земельних відносин підготувати проект рішення про відмову в продажу.

Судова колегія зазначає, що у будь-якому випадку не дотримання відповідачем строку розгляду звернення позивача не вплинуло на обґрунтованість і правомірність прийнятого радою рішення про встановлену законом заборону передачі у приватну власність земельної ділянки із земель загального користування; не може бути скасоване правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 21.08.2019 у справі №922/1363/19 слід скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради 21 сесії 7 скликання від 22.08.2018 №191/18 щодо відмови в продажу земельної ділянки із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по АДРЕСА_2 29 в Індустріальному АДРЕСА_4 . Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин), про що зазначено в пункті 12 Додатку 1 "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким продаються земельні ділянки або відмовлено в продажу" до цього рішення, а також, у зв`язку із цим, скасувати рішення в частині стягнення з Харківської міської ради 1 921, 00грн судового збору і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В решті рішення слід залишити без змін.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що в апеляційній скарзі апелянт просить судове рішення змінити, однак, правових підстав саме для зміни судового рішення не наводить, при цьому, фактично просить суд апеляційної інстанції в частині задоволених вимог ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни судового рішення, натомість, як зазначено вище, рішення місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню із ухваленням в скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Отже, апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1 ст. 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 у справі №922/1363/19 в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради 21 сесії 7 скликання від 22.08.2018 №191/18 щодо відмови в продажу земельної ділянки із земель комунальної власності м. Харкова площею 0, 0140га (кадастровий номер :06:022:0011) по АДРЕСА_2 Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" (магазин), про що зазначено в пункті 12 Додатку 1 "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким продаються земельні ділянки або відмовлено в продажу" до цього рішення, а також в частині стягнення з Харківської міської ради 1 921, 00грн судового збору на користь державного бюджету України скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.12.2019

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза