ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

10 грудня 2019 року Справа № 915/1954/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Ковальжи А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОСФЕРА ЛТД, вул. Собінова, 1, кімната 516, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49083 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма ІЛЬНИЦЬКИХ, вул. Степова, 1, с. Токарівка, Кривоозерський район, Миколаївська обл., 55131 ()

про стягнення коштів в сумі 2 724 163, 25 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гоменюк Ю.В., адвокат (ордер серія ДП № 353/003 від 30.08.2019);

від відповідача: представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОСФЕРА ЛТД з позовною заявою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма ІЛЬНИЦЬКИХ (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх. № 16945/19 від 04.11.2019 року) 358 160, 48 грн. - боргу по товарному кредиту по договору купівлі-продажу № 2376 від 21.12.2016 року; 2 152 565, 02 грн. - процентів за користування товарним кредитом по договору купівлі-продажу № 2376 від 21.12.2016 року та 213 437, 75 грн. - пені по договору купівлі-продажу № 2376 від 21.12.2016 року.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 10.10.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.10.2019 року задоволено клопотання позивача ТзОВ АГРОСФЕРА ЛТД про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.10.2019 року відкладено підготовче засідання по справі на 05.11.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 915/1954/19 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 26.11.2019 року

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.11.2019 року залишено без розгляду відзив на позовну заяву (вх. № 18124/19 від 26.11.2019) та клопотання (вх. № 18125/19 від 26.11.2019).

В судовому засіданні 26.11.2019 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою оголошено перерву у судовому засіданні до 04.12.2019.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.11.2019 року доручено господарському суду Дніпропетровської області організувати в приміщенні цього суду участь представника ТзОВ АГРОСФЕРА ЛТД в режимі відеоконференції в судовому засіданні.

В судовому засіданні 04.12.2019 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою оголошено перерву у судовому засіданні до 10.12.2019.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.12.2019 року доручено господарському суду Дніпропетровської області організувати в приміщенні цього суду участь представника ТзОВ АГРОСФЕРА ЛТД в режимі відеоконференції в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.12.2019 року повідомлено відповідача про розгляд справи.

Додатково відповідача повідомлено про розгляд справи телефонограмою від 05.12.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.12.2019 року повернуто позивачу судовий збір у розмірі 39 427, 59 грн., що був перерахований згідно платіжного доручення № 6939 від 23.10.2019 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 915/1954/19, у зв`язку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідач явку повноважного представника в судові засідання 04.12.2019 року та 10.12.2019 року не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень та телефонограмою від 05.12.2019 року (том 1, арк. 272; том 2, арк. 39).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.12.2019 року закрито провадження у справі № 915/1954/19 в частині стягнення 358 160, 48 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В судовому засіданні 10.12.2019 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

Заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 2376 від 21.12.2016 року, а саме зобов`язань щодо в повному обсязі оплати за отриманий товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі (суму основного боргу, на яку нараховано проценти за користування товарним кредитом та пеню).

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 549, 692, 694 ЦК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

У додаткових поясненнях (вх. № 18508/19 від 03.12.2019 року), які прийнято судом до розгляду, відповідач зазначає, що не погоджується з позовними вимогами щодо розміру основного боргу, із нарахованою сумою процентів за користування товарним кредитом та пені з огляду на наступне:

- загальна сума за договором № 2376 від 21.12.2016 року становить 904 947, 83 грн., а не 915 515, 14 грн.;

- заборгованість відповідача перед позивачем станом на момент подачі в суд заяви про збільшення позовних вимог відсутня, оскільки відповідачем здійснено оплату на загальну суму 909 190, 30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями;

- нарахування процентів за користування кредитом, здійснених позивачем, є некоректним, оскільки позивачем не взято до уваги факт здійснення відповідачем повного розрахунку по договору. Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ГПК України, відповідач зазначає, що у межах строку кредитування боржник має сплачувати проценти, розмір яких встановлено договором, а в разі подальшого неправомірного користування поза межами строку кредитування 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом;

- посилаючись на положення ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", директиву Ради Європейського Союзу "Про несправедливі умови в договорах із споживачами" № 93/13/ЄЕС від 05.04.1993 року відповідач зазначає, що проценти в розмірі 300 % є кабальними, такими, що ставлять сільгоспвиробника в жорсткі фінансові рамки;

- розрахунок пені здійснено позивачем з перевищенням терміну, обумовленого ст. 232 ГК України (по специфікації №7-10 за 528 днів, по специфікаціям 12-13 за 365 днів).

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 549 ЦК України, ст. 232 ГК України.

Крім того, в додаткових поясненнях відповідач, посилаючись на ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, просить суд зменшити розмір пені, яка нарахована у відповідності до умов договору, до рівня 10 %.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

21.12.2016 року між ТзОВ «АГРОСФЕРА ЛТД» (продавець) та ТзОВ "Агрофірма «ІЛЬНИЦЬКИХ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2376 (арк. 19-23).

Відповідно до п. 13.1 Договору договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2018 р.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно до п. 4.1 договору умовиоплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (ях) до договору.

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар в межах періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та згідно способів, викладених у пунктах 4.7., 4,8., договору.

Відповідно до п. 4.7 Договору зміна ціни на товар:

Якщо у періоди часу: з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірне користування так і неправомірне), офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, Покупець зобов`язаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору.

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (А1:А0) х СП=ПСП, де

- А1 офіційний курс гривні до долара США на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

- А0 це

(при першій індексації суми вартості товару (боргу) офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США визначений у специфікації до договору;

(при кожній черговій індексації) це офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника А1.

- СП сума вартості товару (боргу), який підлягає індексації (перший чи черговій) стонам на:

дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця;

дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку оплати вартості товару проданого в кредит;

дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в умовах оплати у Специфікацій як останній день строку оплати вартості Товару проданого в кредит,

- ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу).

Відповідно до п. 4.8 Договору якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.7 Договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), підтвердженого довідкою банку, то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець зобов`язаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули:

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0) х СП = ПСП, де

- МІ - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мала місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0:

- А0 - це

(при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - Долара США визначений у Специфікації до Договору:

(при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - Долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника М1.

- СП - сума вартості Товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на

дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по Договору) зараховані на розрахунковий рахунок Продавця;

дату, вказану в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку оплати вартості товару проданого в кредит;

дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в умовах оплати Специфікації, як останній день строку оплати вартості товару проданого в кредит.

- ПСП - проіндексована сума вартості Товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до Долара США (курс продажу) підтверджується довідкою банку: ПАТ «ПУМБ», а якщо діяльність ПАТ «ПУМБ» припинено чи/або відсутня Інформація щодо ставки валютного курсу на певну дату, то ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ «СБЕРБАНК»

Кількість разів при яких може бути задіяна індексація суми вартості Товару у гривні (боргу) є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до Долара США, згідно пунктів 4.7., 4.8. Договору, у періоди: починаючи з моменту підписання Специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного).

Відповідно до п. 4.9 Договору сторони договору домовились про те, що грошовий еквівалент суми вартості товару (зобов`язання) у іноземній валюті визначається у Специфікації по офіційному курсу гривні до долара США. Зміна ціни на товар при підписанні видаткової накладної (відвантаження товару) здійснюється у спосіб передбачений пунктом 4.7. Договору, а у подальшому ціна на товар коригується до міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курсу продажу) М1, і здійснюється у спосіб передбачений пунктом 4.8., якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти А1 на дату відвантаження товару буде величиною меншою ніж міжбанківський валютний курс М1 на ту ж дату.

Відповідно до п. 13.6 Договору сторони підтверджують, що даний договір підписаний при повному розумінні всіх його положень та були погоджені всі істотні умови договору. Договір не суперечить чинному законодавству України, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення покупця є вільним і відповідають його внутрішній волі, а отже сторони договору усвідомлюють і погоджуються з тим, що немає підстав для визнання договору недійсним в цілому та окремих його частин.

На виконання умов договору між сторонами складено та підписано 17 специфікацій (том 1, арк. 163-168, 27-37).

Специфікаціями сторони узгодили конкретний вид товару, його асортимент, кількість ціну, строк поставки та строк оплати товару.

На виконання умов договору та специфікацій № 7-17 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 905 515, 14 грн., що підтверджується видатковими накладними (том 1, арк. 24-26, 38-47).

З урахуванням проведеної індексації відповідно до п. 4.7 - п. 4.9 договору загальна вартість отриманого відповідачем за вищевказаними видатковими накладними товару з урахуванням індексації становить 915 515, 14 грн. (арк. 158).

Товар отримано представником відповідача на підставі довіреностей (арк. 48-50).

Позивачем частково проведено оплату за отриманий товар в сумі 531 705, 09 грн., що підтверджується банківськими довідками ПАТ «Банк Восток» від 30.08.2019 року № 05/8532 та від 18.10.2019 року № 05/10302 (том 1, арк. 51, 183).

Відповідачем на підтвердження здійснення оплати за поставлений товар надано банківські виписки та платіжні доручення. Дослідивши подані докази, судом встановлено, що згідно банківської виписки від 18.05.2018 року відповідачем проведено оплату за навігатор в розмірі 3 600 грн. (том 2, арк. 13), а згідно платіжного доручення № 44 від 22.03.2019 року відповідачем проведено оплату згідно іншого договору № 2375-П від 21.12.2016 року на суму 19 318, 28 грн. (том 2, арк. 17). Суд не вправі самостійно змінювати призначення платежу. Відтак, подані документи не є належним доказом проведення оплат за договором № 2376 від 21.12.2016 року.

Отже, станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становила 358 160, 48 грн. Наявність заборгованості відповідачем не спростовано.

Після відкриття провадження у справі 18.10.2019 року та 23.10.2019 року відповідачем проведено оплату на суму 100 000 грн. та 258 166, 93 грн. відповідно. Всього 358 166, 93 грн., що підтверджується банківською довідкою № 05/10801 від 04.11.2019 року (том 1, арк. 236).

Отже, відповідачем ТзОВ ІЛЬНИЦЬКИХ в повному обсязі проведено оплату за отриманий товар.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вказано вище, після відкриття провадження у даній справі відповідачем сплачена сума основного боргу, яка заявлена до стягнення в розмірі 358 160, 48 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 915/1954/19 в частині стягнення основного боргу в сумі 358 160, 48 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Питання про повернення судового збору в розмірі 5 372, 41 грн. може бути вирішено судом за клопотанням позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 231 ГПК України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст. 231, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 915/1954/19 в частині стягнення 358 160, 48 грн. (триста п`ятдесят вісім тисяч сто шістдесят грн. 48 коп.) - боргу по товарному кредиту по договору купівлі-продажу № 2376 від 21.12.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Ухвала набирає законної негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено 16.12.2019 року.

Суддя Е.М. Олейняш