ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.12.2019 Справа № 920/1140/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясо-молочний комплекс»

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія»,

про стягнення 292 467 грн 50 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 14.11.2019 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 292467 грн 50 коп. боргу за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 13.07.2018 договору на поставку молока № 139-М (надалі Договір). Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 4387 грн 01 коп. витрат по сплаті судового збору, а також 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено товар, відповідачем товар було прийнято, однак за нього не сплачено. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу.

Ухвалою суду від 15.11.2019 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 16.12.2019.

11.12.2019 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не згоден з заявленим позовом, оскільки виконує взяті на себе зобов`язання по Договору. Через тимчасові фінансові труднощі виникла затримка у проведенні розрахунків. Так станом на 09.12.2019 заборгованість становить 289527 грн 26 коп., яка в найближчий час буде погашена. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу, то відповідач заперечує, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що такі витрати ним були понесені.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення ухвали суду від 15.11.2019.

16.12.2019 позивачем було подано клопотання про розгляд справи, в якому зазначено, що після ознайомлення з відзивом на позовну заяву позивач погоджується, що станом на 09.12.2019 розмір боргу відповідача перед позивачем становить 289527 грн 26 коп., у зв`язку з частково проведенною оплатою після подання позову до суду. Тому, позивач не заперечує проти задоволення позову в сумі 289527 грн 26 коп.

Згідно з ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Суд, надавши правову оцінку, розцінює подану позивачем заяву, як заяву про зменшення розміру позовних вимог та приймає її до розгляду, оскільки право на її подання передбачено вищезазначеною нормою процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог, однак з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Позивач до ухвалення рішення по справі зробив усно заяву, що ним до суду протягом 5 днів будуть надані докази, в обґрунтування клопотання про стягнення з відповідача 30000 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13.07.2018 між сторонами було укладено договір на поставку молока № 139-М (а.с.11-12, том 1). Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язався передавати у власність відповідача молоко (надалі товар), а відповідач приймати товар та розраховуватись за нього відповідно до умов Договору. Крім того, між сторонами було підписано протоколи погодження ціни (а.с.13, том 1).

Позивач поставив відповідачу товар, а відповідач прийняв товар на загальну суму 6770589 грн 24 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями спеціалізованих товарних накладних, видаткових накладних, прийомних квитанцій (а.с.14-201, том 1).

Відповідно до п. 2.7 Договору розрахунки за товар проводяться відповідачем грошовими коштами в безготівковій формі на умовах оплати після тижневої поставки товару на адресу відповідача.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за товар, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.202-250, том 1, а.с. 1-5, том 2).

Позивач звертався до відповідача з претензією про сплату боргу, що підтверджується копією претензії та доказів її направлення (а.с.8-10, том 2).

Також між сторонами було складено та підписано акти звірок взаємних розрахунків № 2238 та № 2452 (а.с.6-7, том 2).

Позивач зазначає, що відповідач заборгував йому 292467 грн 50 коп., чим змусив позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що розмір фактичної заборгованості становить 289527 грн 26 коп.

16.12.2019 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що заборгованість дійсно складає 289527 грн 26 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

Суд не має обґрунтованих підстав вважати вказані вище обставини недостовірними, а тому зазначені обставини є такими, що встановлені судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Між сторонами виникли господарські відносини у сфері поставки, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 264-271 ГК України.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На думку суду, сторони при виконанні договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови Договору, а не ухилятись від виконання обов`язків з формальних причин.

Судом встановлено, що сторони уклали договір поставки. Позивач поставив товар, а відповідачем товар був прийнятий. Відповідачем зобов`язання по оплаті товару не виконано в повному обсязі, а саме не сплачено 289527 грн 26 коп., чим порушено умови п.1.1 та п. 2.7 Договору та вищезазначені норми матеріального права.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 289527 грн 26 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи відповідача про те, що заборгованість не була сплачена, оскільки відповідач має тимчасові фінансові труднощі, судом до уваги не приймаються, оскільки, за загальним правилом, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів. Крім того, аргументи відповідача не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а також не обґрунтовані нормами чинного законодавства, відповідно до ст.ст. 73-74 ГПК України.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені повністю, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясо-молочний комплекс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» про стягнення 289527 грн 26 коп. (з урахуванням заяви від 16.12.2019) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» (пров. М.Хвильового, 1А, м. Охтирка, Сумська область, 42700, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясо-молочний комплекс» (вул. Гора, 15, с. Лісне, Краснопільський район, Сумська область, 42452, ) 289527 грн 26 коп. боргу, 4387 грн 01 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «М`ясо-молочний комплекс» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 21.12.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко