ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3332/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд 2000", м. Харків, вул. Наукова, буд. 40, кв. 31 , 2. фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків
простягнення 142 461, 15 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача 1: не з`явився;

відповідача 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд 2000" та до відповідача 2: фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 142 461, 15 грн. та до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 2 136, 92 грн.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року позовну заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (вх. № 3332/19 від 16.10.2019 року) залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3332/19. Справу призначено до розглядану за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на "26" листопада 2019 р.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року яку занесено до протоколу судового засідання у зв`язку із неявкою представників відповідача 1 та відповідача 2, судом у справі № 922/3332/19 оголошено перерву до "19" грудня 2019 р. о(б) 10:40 год.

18.12.2019 року позивачем через канцелярію суду надано клопотання (вх. № 30828) про долучення додаткових документів до матеріалів справи та диску з копією кредитного договору № ID5311695 від 26.09.2018 підписаного електронним цифровим підписом, який знаходиться на портативному пристрої CD-R "VERRBATIN".

18.12.2019 року відділом документального забезпечення та контролю. Канцелярія було складено акт, в якому зазначено про те, що під час перевірки документів (клопотання про долучення додаткових документів у справі 922/3332/19) при розкриванні поштового відправлення, які надійшли від Акціонерного товариства "Таскомбанк" (вхідний номер 30828), не виявилося: копії довіреності представника.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року відкладено вирішення клопотання позивача (вх. № 30828) про долучення додаткових документів до матеріалів справи до наступного судового засідання. Відкладено розгляд справи на "23" грудня 2019 р.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року яку занесено до протоколу судового засідання, клопотання (вх. № 30828 від 18.12.2019 року), судом долучено до матеріалів справи.

Уповноважений представник позивача у призначене судове засідання 23.12.2019 року не з`явився, проте 20.12.2019 року від позивача надійшла заява (вх. № 31031) у якій останній зазначає, що судове засідання призначене на 19.12.2019 року. Основне місце роботи представника позивача знаходиться у місті Києві, при цьому значне навантаження з судового представництва в інших судових засіданнях унеможливлює явку представника у судове засідання. Тому просить суд, справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд, дослідивши заяву позивача в частині розгляду справи без участі представника, дійшов висновку про її задоволення.

Уповноважені представника відповідача 1 та відповідача 2 у призначене судове засідання 23.12.2019 року не з`явилися, про причини неявки станом на час розгляду справи суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить направлення на їх адресу копії ухвал суду від 19.12.2019 року.

Крім того, в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення відповідачу 1 ухвали суду від 08.11.2019 року про відкриття провадження у справі(т.1 а.с.60. Також, у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником та підписантом підприємства є Леонідов Денис Володимирович (т.1, а.с. 45-50.)

Відповідно до вимог статті 93 Цивільного кодексу України місце знаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Слід зазначити, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

В матеріалах справи наявні докази направлення на юридичну адресу відповідача1 та відповідача 2 копій ухвали про відкриття провадження у справі та копії ухвал про повідомлення, ухвал про відкладення розгляду справи від 08.11.2019 року, 26.11.2019 року та від 19.12.2019 року.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач 1 та відповідач 2 були належним чином повідомлений судом про розгляд спору за їх участю. При цьому, неотримання адресатами кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу 1 та відповідачу 2 подати відзиви на позовну заяву у встановлений судом строк.

В той же час, відповідач 1 та відповідач 2 не були позбавлені можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами, часом розгляду даної справи та забезпечити представництво їх інтересів в судових засіданнях.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача 1 та відповідача 2 про дату, час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано явку відповідача 1 та відповідача 2 в судове засідання обов`язковою, заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, 26.09.2018 року між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд 2000" було укладено кредитний договір № ID5311695 (т. 1, а.с. 10-11).

Пунктом 2 договору сторони погодили умови кредиту.

2.1. Розмір кредиту 150 000, 00 грн. 2.2. Валюта кредиту: гривня.

Підпунктом 2.3. сторони погодили що вартість кредиту: 2.3.1. розмір процентної ставки за користування кредитом: 0, 0001% річних; 2.3.2. розмір комісійної винагороди: 1,75 % від суми виданого кредиту (щомісячно).

Термін і порядок погашення кредиту: згідно графіку погашення кредиту, зазначено у додатку № 1 до цього договору (п.п. 2.5. договору) (т. 1, а.с. 12 графік погашення кредиту). Термін повернення кредиту: 26.09.2020 року (п.п. 2.6. договору).

Відповідно до пункту 3 договору, сторони погодили порядок розрахунків.

Позивальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту. Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати зазначеної в пункті 2.6. цього договору. У випадку порушення позивальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації прав банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п.п. 3.1.-3.3 договору).

Відповідний договір було підписано за допомогою електронного цифрового підпису (т. 1, а.с. 16).

Як зазначає позивач, за розрахунком позивача станом на 23.09.2019 року розмір заборгованості перед банком за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року складає суму у розмірі 142 461, 15 грн. (т. 1, а.с. 9).

В обґрунтування заявлених вимог позивач та у відповідності до наданого розрахунку, посилається на те, що у зв`язку із порушенням відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків, у відповідача-1 існує заборгованість у розмірі 142 461, 15 грн., що відповідно до наданого розрахунку складається з:

- заборгованості за тілом кредиту - 81 250, 00 грн.

- заборгованість за нарахованими відсотками - 0,01 грн.;

- заборгованість за комісіями - 0 625, 00 грн.;

- прострочена заборгованість за тілом кредиту - 37 500, 00 грн.;

- прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 0, 05 грн.;

- прострочена заборгованість за комісіями - 15 308, 30 грн.;

- пеня - 5 777,79 грн. (т. 1, а.с. 9).

26.09.2018 року в забезпечення виконання зобов`язань за договором, між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір поруки № НІ 5941 (т. 1, а.с. 13-15).

Відповідно до пункту 1.1. у відповідності до цього договору, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд 2000" зобов`язань, що виникли або можуть виникнути у майбутньому на підставі заява-договір про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" № ID5311695 від 26.09.2018 року, що укладений між клієнтом та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені у майбутньому.

Пунктом 2.1. договору, сторони погодили, що у випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобов`язань, що виникають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у тому ж обсязі, що й боржник.

Передбачена пунктом 2.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого з зобов`язань, зазначених у пунктах 1.2., 1.3. цього договору (пункт 2.2. договору).

Відповідний договір було підписано за допомогою електронного цифрового підпису (т. 1, а.с. 17).

За твердженнями позивача, у зв`язку із невиконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року позивач направив відповідачу 2 повідомлення - вимогу про виконання зобов`язань за договором поруки № НІ 5941 від 26.09.2018 року. У якій позивач вимагає протягом 5- днів від дня пред`явлення вимоги перерахувати суму заборгованості (т. 1, а.с. 19).

Зазначену вимогу відповідачем 2 залишено без відповіді та без задоволення, що стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року у суму 142 461, 15 грн. відповідно до наданого розрахунку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, 2 статті 11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пункт 1 статті 202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст атті 626 Цивільного окдексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 Цивільного Кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами статті 525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1,2 статті 530 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 193 Господарського Кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з статті 1048 Цивільного кодексу України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Суд зазначає, що взявши на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року відповідач 1 повинен виконати їх у строк визначений договором.

Суд звертає увагу, що Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», в повному обсязі виконало умови договору, що підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованості відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року становить суму у розмірі 142 461, 15 грн., що відповідно до наданого розрахунку складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 81 250, 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками - 0,01 грн.; - заборгованість за комісіями - 0 625, 00 грн.; - прострочена заборгованість за тілом кредиту - 37 500, 00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 0, 05 грн.; - прострочена заборгованість за комісіями - 15 308, 30 грн.; - пеня - 5 777,79 грн. (т. 1, а.с. 9).

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку та встановлено, що відповідні нарахування здійснено вірно (вх. № 30828 від 18.12.2019 року).

Згідно частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Стаття 543 Цивільного кодексу України містить норму, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином відповідач 2 солідарно із відповідачем 1 відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року.

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, у тому числі: 1.2.1. повернути кредитору кредиту у вигляді кредиту у розмірі 150 000,00 грн./доларів США/Євро, у терміни (строки), визначені кредитним договором та додатком № 1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 26.09.2020 року; 1.2.2. щомісяця сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у розмірі 0, 0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх змін згідно умов кредитного договору, та в строки, що встановлені кредитним договором; 1.2.3. сплати комісії в порядку та в розмірах, встановлених кредитним договором; 1.2.4. сплати кредитору неустойки, пеню. штраф та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодовувати збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором; 1.2.5. у випадках передбачених кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення /сплати, зазначених вище у цьому пункті). повернути кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із кредитного договору; 1.2.6. інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі збільшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-яких зобов`язань за кредитним договором або невиконання зобов`язань у строки, визначені кредитним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу поручителя, зазначену в розділі 7 цього договору, та копію надсилає боржнику.

За твердженнями позивача, на адресу поручителя позивач направив повідомлення - вимогу про виконання зобов`язань за договором поруки № НІ 5941 від 26.09.2018 року. У якій позивач вимагає протягом 5- днів від дня пред`явлення вимоги перерахувати суму заборгованості (т. 1, а.с. 19).

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи долучено повідомлення-вимогу до поручителя (відповідача 2) (т. 1, а.с. 19), однак доказів її направлення позивачем суду не надано.

Оскільки за умовами договорів поруки, обов`язок поручителів виникає лише після пред`явлення відповідної письмової вимоги, а матеріали справи не містять доказів надсилання банком письмових вимог поручителям, суд дійшов висновку, що строк виконання зобов`язань у поручителя (відповідача 2) не настав, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог про солідарне стягнення з відповідача-2.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, суд дослідивши матеріали справи та доданий до позову розрахунок позивача, вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в частині стягнення з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд 2000" заборгованості за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року у розмірі 142 461, 15 грн., з яких заборгованості за тілом кредиту - 81 250, 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками - 0,01 грн.; - заборгованість за комісіями - 0 625, 00 грн.; - прострочена заборгованість за тілом кредиту - 37 500, 00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 0, 05 грн.; - прострочена заборгованість за комісіями - 15 308, 30 грн.; - пеня - 5 777,79 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

При цьому, оскільки строк виконання зобов`язань у поручителя відповідача 2 не настав, оскільки строк виникнення обов`язку поручителя розпочинається з події, яка неминуче має настати (надіслання або надання письмового повідомлення про невиконання боржником зобов`язань за договором), а доказів вручення такого повідомлення відповідачу-2 позивачем до суду не надано.

Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року забезпеченим договором поруки № НІ 5941 від 26.09.2018 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача 1. У зв`язку із чим із відповідача 1 підлягає до стягнення сума у розмірі 2136.92 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд 2000" (61000, м. Харків, вул. Наукова, буд. 40, кв. 31, ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за кредитним договором № ID5311695 від 26.09.2018 року у розмірі 142 461, 15 грн. та судовий збір у сумі 2 136, 92 грн.

В задоволенні позовних вимог до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ;

відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд 2000", 61000, м. Харків, вул. Наукова, буд. 40, кв. 31, ;

відповідач 2: фізична особа ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Повне рішення складено "27" грудня 2019 р.

Суддя О.О. Ємельянова