УХВАЛА

21 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/1347/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2019,

за позовом Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 в інтересах держави

до 1. Запорізької міської ради,

2. Виконавчого комітету Запорізької міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя",

2. Комунальне підприємство "Запорізьке комунальне автотранспортне підприємство 082801 "Комунсантрансекологія",

про визнання недійсним рішення ради та рішення виконавчого комітету,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя" звернулось із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2019 (повний текст постанови складно 04.11.2019) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя" касаційний суд дійшов висновку про залишення її без руху як такої, що подано з порушенням вимог, встановлених статтями 288, 290, 291 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1). Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2). Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу (ч. 3).

Оскаржувана постанова Центрального апеляційного господарського суду прийнята 30.10.2019, повний текст складено 04.11.2019. Таким чином, останній день строку, встановленого для оскарження зазначеного судового рішення в касаційному порядку, припадав на 24.11.2019, який був вихідним днем, тому останнім днем строку було 25.11.2019.

Касаційну скаргу направлено поштовим відправленням 02.12.2019, тобто заявником пропущено строк, встановлений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, для подання касаційної скарги.

У поданому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2019 заявник зазначає, що касаційну скаргу подано протягом двадцяти днів з дня отримання ним повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду, а саме - 13.11.2019, про що, на думку заявника, свідчить додана до скарги ксерокопія сторінки журналу реєстрації вхідної кореспонденції. Проте такі посилання суперечать приписам статті 288 вказаного Кодексу, оскільки учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення, а не реєстрації його в установі заявника.

При цьому, слід зауважити, що саме лише посилання на дату отримання копії судового рішення на обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження за відсутності належних доказів отримання оскаржуваного рішення апеляційної інстанції не є підставою для його поновлення.

За змістом пункту 7 частини другої, пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, а до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, без належного підтвердження дати отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції або поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, передбачені частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України для поновлення встановленого законом процесуального строку відсутні, оскільки заявником не надано належних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак документів, що підтверджують сплату судового збору, до касаційної скарги не додано, що підтверджується актом Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №29.1-11/405 від 12.12.2019.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що прокурор у липні 2018 року звернувся до господарського суду з позовом, який містить дві вимоги немайнового характеру, а саме, визнання недійсним рішення Запорізької міської ради №18 від 23.04.2008 та рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №229 від 26.05.2008.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на день подання позовної заяви у цій справі), за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня календарного року).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01.01.2018 установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762,00 грн.

Виходячи з наведеного, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги складає 7 048,00 грн (1 762,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб) х 2 (дві вимоги немайнового характеру) x 200% (ставка судового збору за подання касаційної скарги)).

Згідно із статтею 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя" додано фіскальні чеки, які вказують на надіслання кореспонденції іншим учасникам справи, однак не додано листів із описами вкладень, що унеможливлює перевірку касаційним судом факту надіслання іншим учасникам справи саме копій касаційної скарги і доданих до неї документів.

Згідно із положеннями частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення заявником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Якщо ухвала про залишення заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання вимог цієї ухвали Товариству з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя" необхідно надати до Касаційного господарського суду належні докази, що підтверджують дату отримання/неотримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (копію конверта поштового відправлення, роздруківку трек-номера або/чи довідку поштового відділення), або надати інші докази та навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, надати документи, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 7 048,00 грн., а також листи з описом вкладення на підтвердження відправлення касаційної скарги, і доданих до неї документів, іншим учасникам справи.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині другій статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 287-290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя" залишити без руху до 14.01.2020.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Вельтум-Запоріжжя" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов