ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2541/19

за позовом Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось (09114, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Глиняна, буд. 51-В; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпул» (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Б. Хмельницького, буд. 28, оф. 29; )

про стягнення 30466,06 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

до господарського суду Київської області звернувся Регіональний офіс водних ресурсів річки Рось з позовною заявою від 01.10.2019 № 314/07 до ТОВ «Грандпул» про стягнення 30466,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує на те, що Відповідачем неналежним чином виконано зобов`язання за Договором про аквакультуру та ведення водного господарства від 03.01.2017 № 01/07 і Угодою № 1 від 18.10.2017 про заміну сторони вказаного вище Договору, у зв`язку з чим Позивач просить суд стягнути з Відповідача 16735,00 грн основного боргу, 9689,56 грн пені, 1171,45 грн штрафу, 1004,10 грн 3% річних та 1865,95 грн інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.10.2019 відкрито провадження у справі № 911/2541/19, встановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

Копія ухвали суду від 21.10.2019, адресована судом Відповідачу, повернулась до суду без вручення з відміткою АТ «Укрпошта» «не розшукано».

Вказана ухвала суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.10.2019.

Отже судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення Відповідача про дане судове провадження.

Враховуючи, що Відповідач є суб`єктом підприємницької діяльності та ухвала суду від 21.10.2019 про відкриття провадження у справі направлялась за належною адресою Відповідача згідно інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та органу поштового зв`язку не вдалось вручити дане поштове відправлення адресату за вказаною адресою, а також те, що ухвала суду була оприлюднена в ЄДРСР 22.10.2019, суд дійшов висновку, що Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що Відповідач у встановлений ухвалою суду від 21.10.2019 строк не скористалась правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище розгляд справи здійснюється судом згідно матеріалів позовної заяви.

Судом встановлено, що сторонами справи не подавалися до суду заяви в порядку ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

11.11.2019 до суду надійшло клопотання Позивача від 05.11.2019 № 352/07 (вх. № 21407/19) про залучення додаткових доказів до справи.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, судом встановлено наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за Договором про аквакультуру та ведення водного господарства від 03.01.2017 № 01/07 і Угодою № 1 від 18.10.2017 про заміну сторони вказаного вище Договору.

Так, 03.01.2017 між Басейновим управлінням водних ресурсів річки Рось (перейменовано на Регіональний офіс водних ресурсів річки Рось наказом Державного агентства водних ресурсів України від 17.08.2018 № 594) (сторона 1) та ТОВ «ВВ-Альянс» (сторона 2) укладено договір № 01/07 про аквакультуру та ведення водного господарства (надалі: «Договір про аквакультуру»).

Пунктом 1.1. Договору про аквакультуру передбачено, що сторони за цим договором домовились інтегрувати свої організаційні, виробничі, інтелектуальні та матеріальні можливості для управління, збереження, відтворення водних ресурсів, розвитку водного господарства, проведення біологічної меліорації шляхом вселення рослиноїдних видів риб для покращення води, забезпечення населення в галузей економіки водними ресурсами, ведення аквакультури та раціонального використання земельних ресурсів в межах Білоцерківського верхнього водосховища.

Згідно п. 2.3.12. Договору про аквакультуру, сторона - 2 зобов`язується незалежно від результатів ведення своєї господарської діяльності на Білоцерківському верхньому водосховищі, своєчасно, відповідно до умов договору, протягом його дії здійснювати перерахунок коштів, що виділяються стороні - 1 у сумі та на умовах, які визначаються в Додатку №1 до договору.

Цей договір укладається строком на 35 років та діє до 31.12.2052 року. Цей договір вступає в дію з моменту його підписання (п. 4.1., 4.2. Договору про аквакультуру).

Відповідно до п. 1 Додатку № 1 до Договору про аквакультуру, сторони дійшли згоди, що незалежно від результатів ведення своєї господарської діяльності, за весь період дії договору сторона - 2 виділяє кошти на рахунок сторони - 1 в рік у розмірі 136983,10 грн в т.ч. ПДВ. Платежі здійснюються рівномірними частинами, щоквартально в розмірі 34245,78 грн: до 01 березня, до 15 квітня, до 15 липня, до 15 жовтня.

Цей додаток є невід`ємною частиною договору № 01/07 від 03.01.2017 (п. 3 Додатку № 1).

В подальшому, 18.10.2017 між Позивачем, ТОВ «ВВ-Альянс» (первісна сторона - 2) та ТОВ «Грандпул» (нова сторона - 2) укладено Угоду № 1 про заміну сторони договору № 01/07 від 03.01.2017 про аквакультуру та ведення водного господарства (на підставі ст. 509-525 ЦК України) (надалі також: «Угода»), відповідно до якої сторони погодилися замінити одну із сторін Договору про аквакультуру, а саме передати новій стороні - 2 усі права та обов`язки первісної сторони - 2 за Договором про аквакультуру (п. 1 Угоди).

Згідно п. 2 Угоди, після підписання сторонами цієї угоди нова сторона - 2 стає стороною Договору про аквакультуру і є повний правонаступником первісної сторони - 2 відносно його прав та обов`язків за Договором про аквакультуру.

Пунктами 4, 5 Угоди сторонами погоджено, що станом на дату підписання угоди сума простроченої заборгованості сторони - 2 за Договором про аквакультуру складає 68490,00 грн, а сума заборгованості, строк якої настане 15.11.2017 становить 34245,78 грн. Сума всієї заборгованості повинна бути сплачена до 10.12.2017. В подальшому платежі здійснюються відповідно до умов Договору про аквакультуру та Додатку 1 до Договору про аквакультуру.

Відповідно до п. 6, 7 Угоди, дана угода вступає в дію з моменту її підписання сторонами та діє до закінчення терміну дії Договору про аквакультуру відповідно до його умов. Угода є невід`ємною частиною Договору про аквакультуру.

Позивач в позові зазначає, що визначена в пункті 4 Угоди сума заборгованості була сплачена Відповідачем частково, залишок заборгованості Відповідача за Договором про аквакультуру складає 16735,00 грн.

Позивачем направлялась Відповідачу претензія від 10.09.2019 № 287/07 про погашення заборгованості за Договором про аквакультуру з урахуванням штрафних санкцій, однак претензія залишена Відповідачем без реагування.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що Відповідачем в ході судового розгляду спору не спростовано наявність вказаної заборгованості перед Позивачем за Договором про аквакультуру у сумі 16735,00 грн.

Беручи до уваги все зазначене вище суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором про аквакультуру у розмірі 16735,00 грн є обґрунтованою, документально підтвердженою, отже підлягає задоволенню повністю.

Крім цього у зв`язку з порушенням Відповідачем строку виконання зобов`язань за Договором про аквакультуру Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 9689,56 грн пені та 1171,45 грн штрафу.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною першою ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами другою та третьою цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 5.1., 5.2. Договору про аквакультуру передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. За порушення строків виконання фінансових зобов`язань по договору стягується пеня у розмірі 0,1% за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% заборгованої суми.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 231 ГК України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені судом встановлено, що пеня нарахована Позивачем за період з 01.03.2018 по 30.09.2019 (579 днів), отже з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України.

Здійснивши власний розрахунок пені з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України (16735,00 грн х 184 дні прострочення (з 01.03.2018 по 01.09.2018) х 0,1% за кожний день прострочення : 100) судом встановлено, що сума пені, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача становить 3079,24 грн.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок штрафу 7% судом встановлено, що наданий розрахунок є арифметично правильним, отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає штраф у сумі 1171,45 грн.

Крім цього у зв`язку з порушенням Відповідачем строку виконання зобов`язань за Договором про аквакультуру Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 1004,10 грн 3% річних та 1865,95 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних судом встановлено, що розрахунок є неправильним, оскільки 3% річних розраховано повністю за 2018 та за 2019 роки, однак заявлений Позивачем період, з якого почалось прострочення Відповідачем виконання зобов`язання становить 579 днів (з 01.03.2018 по 30.09.2019).

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за вказаний період (16735,00 грн х 3% : 365 днів у році х 579 днів прострочення) судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача становить 796,40 грн.

Крім цього, перевіривши з допомогою системи Ліга.Закон наданий Позивачем розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що розрахунок є арифметично неправильним, оскільки правильний розрахунок інфляційних втрат від суми боргу 16735,00 грн за період з березня 2018 року по вересень 2019 року становить 1819,27 грн.

Отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають інфляційні втрати у сумі 1819,27 грн.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги все викладене вище суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, зокрема стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає: 16735,00 грн основного боргу, 3079,24 грн пені, 1171,45 грн штрафу, 796,40 грн 3% річних та 1819,27 грн інфляційних втрат. В частині стягнення 6610,32 грн пені, 207,70 грн 3% річних та 46,68 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Судовий збір, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у сумі 1488,15 грн (23601,36 грн (загальний розмір задоволених позовних вимог) : 30466,06 грн (заявлена сума позовних вимог) х 1921,00 грн (сплачений судовий збір).

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпул» (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Б. Хмельницького, буд. 28, оф. 29; ) на користь Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось (09114, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Глиняна, буд. 51-В; ) 16735 (шістнадцять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн 00 коп. основного боргу, 3079 (три тисячі сімдесят дев`ять) грн 24 коп. пені, 1171 (одну тисячу сто сімдесят одну) грн 45 коп. штрафу, 796 (сімсот дев`яносто шість) грн 40 коп. 3% річних, 1819 (одну тисячу вісімсот дев`ятнадцять) грн 27 коп. інфляційних втрат та 1488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) грн 15 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 6610,32 грн пені, 207,70 грн 3% річних та 46,68 грн інфляційних втрат відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 19.12.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний