ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2757/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

секретар судового засідання Тіщенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Дядюра Н.О. (ордер серія АІ № 1008668 від 08.10.2019р.);

від відповідача не з`явився,

розглянувши справу № 916/2757/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ (03083, м. Київ, вул. Пирогівський Шлях,34, кім.11, )

до відповідача Одеський національний медичний університет (65082, м. Одеса, Валіховський провулок,2, )

про стягнення 1 592 698,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019р. товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеського національного медичного університету, в якій просив суд стягнути з відповідача 1 592 698,94 грн. - заборгованості, у тому числі: 1 441 840,02 грн. - суму основного боргу, 46 138,88 грн. пені, 3 792,24 грн. 3% річних, 100 927,80 грн. 7% штрафу, а також суму витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на закупівлі обладнання за державні кошти № 13 від 01.03.2019р. в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2019р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ залишено без руху, встановлено позивачу семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду.

25.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від ТОВ МЕДІВЕЙ надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 2-4636/19), згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, такі недоліки усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.09.2019р. відкрито провадження у справі № 916/2757/19, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "10" жовтня 2019 р. о 16:30.

30.09.2019 року до Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2757/19 в режимі відеоконференції, яке призначено до розгляду на 10.10.2019р. на 16:30, та визначити відповідальним за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового засідання один із наступних судів: Дарницький районний суд м.Києва, Господарський суд Київської області, Господарський суд міста Києва, Північний апеляційний господарський суд, Київський апеляційний суд, Шостий апеляційним адміністративним судом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2019р. відмовлено ТОВ МЕДІВЕЙ у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв`язку з тим, що у Господарському суді Одеської області немає технічної можливості для проведення судового засідання, призначеного на 10.10.2019 року о 16:30 в режимі відеоконференції, оскільки на визначену дату вже призначено до слухання інші судові справи, що унеможливлює проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції саме 10.10.2019 року об 16:30.

В судовому засіданні 10.10.2019р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 31.10.2019 р. об 15год.00хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2019р. доручено Господарському суду Київської області, проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ у судовому засіданні при розгляді справи № 916/2757/19, яке призначене Господарським судом Одеської області на 31.10.2019р. об 15 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2019р. повідомлено Одеський національний медичний університет про відкладення підготовчого засідання у справі №916/2757/19 на "31" жовтня 2019 р. о 15:00, в порядку ст. 120 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.10.2019р. строк підготовчого провадження у справі №916/2757/19 продовжено до "25" грудня 2019р., відкладено підготовче засідання на "25" листопада 2019 р. о 12:30 та доручено проведення відеоконференції, з метою забезпечення участі представника товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ у судовому засіданні при розгляді справи №916/2757/19, Господарському суду м. Києва.

18.11.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№23759/19), відповідно до якого останній підтвердив отримання від позивача товару на загальну суму 1 441 840,02 грн. згідно договору на закупівлі обладнання за державні кошти № 13 від 01.03.2019р.Також, відповідачем зазначено, що ОНМедУ було вжито всіх необхідних заходів для виконання зобов`язань щодо оплати ТОВ МЕДІВЕЙ та подано відповідні платіжні доручення до УДКСУ в м. Одеській області на здійснення вищевказаного перерахування коштів за отриманий товар, проте УДКСУ в м. Одеській області не здійснило оплату ТОВ МЕДІВЕЙ за отриманий відповідачем товар. При цьому, відповідач вважає, що позовні вимоги ТОВ МЕДІВЕЙ про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є безпідставними, адже відповідач вжив всіх передбачених та можливих заходів щодо оплати поставленого за договором товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2019р., закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду на "19" грудня 2019 р. о 11:00; доручено Господарському суду м. Києва проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ у судовому засіданні при розгляді справи №916/2757/19, яке призначене Господарським судом Одеської області на 19.12.2019р. об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 19.12.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове 19.12.2019р. не з`явився, при цьому, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача (вх.№26094/19 від 17.12.2019р.).

В судовому засіданні від 19.12.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.03.2019р. між ТОВ Медівей (Постачальник) та Одеським національним медичним університетом (Замовник) було укладено договір на закупівлю обладнання за державні кошти №13, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався до 31.12.2019 р. поставити замовнику медичне обладнання: 33160000-9 Устаткування для операційних блоків Єдиний закупівельний словник ДК 021:2025 (Хірургічне обладнання та інструментарій) 8 комплектів, 33 штуки (товар), а замовник - прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.5 договору, кількість, перелік, комплектність та асортимент товару визначається у Специфікації (Додаток № 1,2,3), яка розроблена на підставі прийнятої тендерної пропозиції, та є невід`ємною частиною даного Договору. Обсяги закупівлі товару, що постачається відповідно до цього договору, можуть бути зменшені в залежності від реального плану фінансування Замовника, в межах укладеного договору. Термін поставки до 31.12.2019р.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, постачальник зобов`язаний поставити замовнику товар, якість якого відповідає державним стандартам, технічним умовам та чинному законодавству щодо показників якості такого роду/виду товарів. Постачальник відповідає за належну якість товару, а також зобов`язаний засвідчити його якість належними підтверджувальними документами.

Сума договору становить 6 514 955,51 грн., у т.ч. ПДВ 7%: 426 211,99 грн. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін на підставах, передбачених законодавством у сфері публічних закупівель. Ціна договору включає вартість товару, його пакування, маркування, транспортування, навантаження і розвантаження до замовника (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Згідно п. 4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному договорі, на підставі видаткової накладної та підписаного уповноваженими представниками сторін акта на прийом-передачу матеріальних цінностей в розмірі 95% вартості договору, остаточні розрахунки проводяться після виконання постачальником обов`язків, визначених п. 6.3.9 даного договору.

Відповідно до п. 4.2 договору, сторони дійшли спільної згоди, що оплата за поставлений постачальником товар буде проводитись з урахуванням реального фінансування видатків (та/або надходження коштів) Державного бюджету на зазначені цілі замовником.

Постачальник зобов`язаний доставити товар за місцем призначення, в строк до 5 (п`яти) робочих днів із моменту отримання від замовника письмового (факсимільним зв`язком) повідомлення із підтвердженням готовності прийняти товар. Місце поставки (передачі) товару: Одеський національний медичний університет, 65023, Україна, Одеська область, м.Одеса, вул. Партера, 9, вул.Тіниста, 8. (п.п. 5.1, 5.2 договору).

Відповідно до п. 6.1.1 договору, постачальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати поставлений товар.

Згідно п. 6.3.9 договору, постачальник зобов`язаний в місячний термін з моменту отримання від замовника повідомлення (письмово або факсимільним зв`язком або телефоном) підтвердження готовності приміщень: 1) провести встановлення, налагодження та тестування товару;2) здійснити введення товару в експлуатацію; 3) ввести в експлуатацію товар та провести кваліфіковане навчання працівників замовника по користуванню обладнанням, зазначеного в пункті 1.1 з видачею відповідного документу, підтверджуючого факт проведення навчання.

Відповідно до п.7.3 договору, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019р., в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання (п.10.1 договору.).

У специфікаціях, що є додатками до договору № 13 від 01.03.2019р., сторонами узгоджено найменування товару, що поставляється, згідно з тендерною документацією та торгову назву згідно з документами учасника, а саме: специфікація № 1 на загальну суму 2 978 000,00 грн.; специфікація № 2 на загальну суму 2 812 208,01 грн.; специфікація №3 на загальну суму 724 747,50 грн.

На виконання умов договору № 13 від 01.03.2019р. в межах специфікації №1 та №2 позивач постав відповідачу медичне обладнання на загальну суму 1 441 840,02 грн., проте відповідач за отриманий товар не розрахувався.

На підставі вищезазначеного, позивач і звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом до Одеського національного медичного університету про стягнення 1 592 698,94 грн. - заборгованості, у тому числі: 1 441 840,02 грн. - суму основного боргу, 46 138,88 грн. пені, 3 792,24 грн. 3% річних та 100 927,80 грн. 7% штрафу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Як встановлено матеріалами справи, 01.03.2019р. між ТОВ Медівей (Постачальник) та Одеським національним медичним університетом (Замовник) було укладено договір на закупівлю обладнання за державні кошти №13, відповідно до п.1.1, якого постачальник зобов`язався до 31.12.2019 р. поставити замовнику медичне обладнання: 33160000-9 Устаткування для операційних блоків Єдиний закупівельний словник ДК 021:2025 (Хірургічне обладнання та інструментарій) 8 комплектів, 33 штуки (товар), а замовник ~ прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Згідно п. 1.2 договору, кількість, перелік, комплектність та асортимент товару визначено у Специфікації.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов договору №13 від 01.03.2019р. позивач постав відповідачу медичне обладнання на загальну суму 1 441 840,02 грн., а саме: 3 одиниці Електрохірургічних апарати ARC 100 (артікул 300-100) та 1 одиницю EA ARC 400 (артікул 900-400), що підтверджується підписаними з обох сторін видатковими накладними: №14 від 01.08.2019р. на суму 600 000,01 грн., №15 від 01.08.2019р. на суму 841 840,01 грн.

Також, на виконання умов договору № 13 від 01.03.2019р., між сторонами було підписано акти приймання-передачі: №14 від 01.08.2019р. на суму 600 000,01 грн. та № 15 від 01.08.2019р. на суму 841 840,01 грн., акти введення в експлуатацію Устаткування від 01.08.2019р. та акти навчання персоналу роботі на медичному обладнанні 33160000-9 Устаткування для операційних блоків Єдиний закупівельний словник ДК 021:2025 (Хірургічне обладнання та інструментарій) від 01.08.2019р.

При цьому, відповідач підтвердив факт отримання медичного обладнання на зазначену суму згідно договору №13 від 01.03.2019р., що вбачається з наданого до суду відзиву на позов, проте, доказів, які б підтверджували факт оплати за отримане медичне обладнання не надав.

За приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приймаючи до уваги, що сторонами по справі ані в договорі, ані у специфікаціях, що є додатками до договору, не було узгоджено строку оплати за поставлене медичне обладнання, суд доходить висновку, що в даному випадку мають бути застосовані положення частини першої статті 692 ЦК України, відповідно до яких Одеський національний медичний університет мав розрахуватись за медичне обладнання - 01.08.2019р.

Враховуючи те, що відповідач за отримане медичне обладнання в сумі 1 441 840,02 грн. не розрахувався та те, що наявність зазначеної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку щодо задоволення вимог позивача в частині стягнення суми основної заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги прострочення сплати відповідачем боргу за поставлений товар, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3% річних, за період з 02.08.2019р. по 02.09.2019р. у сумі 3 792,24 грн., вважає його вірним та здійсненим відповідно до законодавства, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені у сумі 46 138,88 грн. та 7% штрафу 100 927,80 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З огляду на те, що в п. 7.3 договору № 13 від 01.03.2019р. сторони встановили розмір пені та штрафу за порушення строків виконання зобов`язання, проте, в договорі не узгодили строків, в які відповідач має оплатити за отримане медичне обладнання, у суду відсутні підстави для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як стягнення пені та штрафу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягненням з відповідача на користь позивача: 1 441 840,02 грн. основної заборгованості та 3 792,24 грн. 3% річних.

Щодо тверджень відповідача, про те, що Одеським національним медичним університетом було вжито всіх необхідних заходів для виконання зобов`язань щодо оплати ТОВ МЕДІВЕЙ та подано відповідні платіжні доручення до УДКСУ в Одеській області на здійснення вищевказаного перерахування коштів за отриманий товар, проте, УДКСУ в Одеській області не здійснило оплату ТОВ МЕДІВЕЙ, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 96 ГК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до вимог договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 229 ГК України та ч. 1 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов`язання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов`язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів, тому, є помилковим посилання відповідача на нездійснення УДКСУ в Одеській області оплати, як на підставу для відмови у задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, саме відповідач відповідно до вищезазначених норм матеріального права зобов`язаний вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання ним обов`язків за договором, внаслідок чого протилежні доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, відсутність бюджетних коштів та неперерахування їх відповідачу органами державного казначейства України не виправдовує невиконання обов`язків відповідачем та не є підставою для звільнення його від здійснення розрахунків з позивачем.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального Кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ до Одеського національного медичного університету про стягнення задовольнити частково.

2. Стягнути з Одеського національного медичного університету (65082, м. Одеса, Валіховський провулок,2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю МЕДІВЕЙ (03083, м. Київ, вул. Пирогівський Шлях,34, кім.11, ) 1 441 840 (одним мільйон чотириста сорок одну тисячу вісімсот сорок) грн. 02 коп. основної заборгованості, 3 792 (три тисячі сімсот дев`яносто дві) грн. 24 коп. 3% річних та 21 684 (двадцять одну тисячу шістсот вісімдесят чотири) грн. 48 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення Господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2019 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко