УХВАЛА

м. Київ

26.12.2019Справа № 910/18377/19

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскона Груп»

до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

про визнання недійсним Договору поруки № 4Г15030И/П від 15.11.2016.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскона Груп» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач) про визнання недійсним Договору поруки № 4Г15030И/Пвід 15.11.2016 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач, як недобросовісна сторона оспорюваного правочину, навмисно, з метою виконання трансформації (реструктуризації) кредитного портфеля ПАТ КБ «Приватбанк», ініційованої Національним банком України, ввів в оману позивача про існування у Банку договорів, укладених для забезпечення права вимоги за кредитними зобов`язаннями Боржників у розмірі, що суттєво перевищує розмір заборгованості за кредитом, та спонукав позивача до укладення з відповідачем пов`язаних між собою кредитного договору № 4А16112Г від 10.11.2016 та договорів поруки. Відсутність документів, що підтверджують наявність забезпечення зобов`язань боржників у вигляді цінних для позивача активів має істотне значення при укладанні кредитного договору та договорів поруки, в тому числі й оспорюваного, та підтверджують факт омани позивача, адже якщо б позивач на момент укладення правочинів знав про відсутність даних забезпечень, він не укладав би таких правочинів. За таких обставин, позивач просить суд визнати договір поруки недійсним на підставі статі 230 Цивільного кодексу України.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку, подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскона Груп» позовна заява не відповідає вимогам статті 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Згідно із приписами частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяві усі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані з позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або у іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

У позовній заяві позивач вказує на те, що ліквідність активів, якими були забезпечені кредитні зобов`язання боржників за кредитними договорами, в забезпечення виконання яких між позивачем та відповідачем було укладено ряд договорів поруки, в тому числі оспорюваний Договір поруки № 4Г15030И/П від 15.11.2016 року., підтверджується даними окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звітом незалежного аудитора 31.12.2015 року (ТОВ АФ «Прайсвортерхаусскуперс (аудит)», а також Окремою фінансовою звітністю та звітом незалежного аудитора 31.12.2016 року (ТОВ «Ернст енд Янг аудиторські послуги»).

Також, позивачем у позовній заяві зазначено, що оскільки відповідач не передав позивачу документи, які посвідчували права заставодержателя на активи, якими були забезпечені зобов`язання боржників за кредитними договорами, в забезпечення виконання яких позивачем та відповідачем укладалися договори поруки, позивач намагався отримати означені документи у судовому порядку. Як вказує позивач, судовими рішеннями встановлено відсутність у відповідача обов`язку передавати позивачу такі документи.

Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок укладення оспорюваного Договору поруки № 4Г15030И/П від 15.11.2016, позивач поручився перед відповідачем за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Галтера ТОВ» своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни , визначені кредитним договором № 4Г15030И.

Разом з тим, судом встановлено, що на підтвердження вищевказаних обставин позивачем не надано відповідних доказів, а саме: даних Окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звіту незалежного аудитора 31.12.2015 року (ТОВ АФ «Прайсвортерхаусскуперс (аудит)», Окремої фінансової звітності та звіту незалежного аудитора 31.12.2016 року (ТОВ «Ернст енд Янг аудиторські послуги); судових рішень, якими встановлено відсутність у відповідача обов`язку передавати позивачу документи, які посвідчували права заставодержателя на активи, якими були забезпечені зобов`язання боржників за кредитними договорами, в забезпечення виконання яких позивачем та відповідачем укладалися договори поруки, а також кредитного договору № 4Г15030И, укладеного 04.02.2015 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галтера ТОВ».

Крім того, відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасниками справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Вказані положення процесуального законодавства мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з пунктом 2 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положеннями частини 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Комплексний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок позивача до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою позовною заявою та надати відзив на неї відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо відповідач забажає скористатися таким правом на подання відзиву, йому кореспондується аналогічний відповідний обов`язок надіслати всім іншим учасникам судового розгляду копії відзиву (пункт 2 частини 6 статті 165 Господарського процесуального кодексу України) з метою забезпечення їх права ознайомитись з цим відзивом, в чому і полягає забезпечення в даному випадку рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Разом з цим, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами надано накладну з трек-номером 3225, а також опис вкладення до цінного листа, яких вбачається, що відправлення було скероване на адресу: «49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 30», тоді як відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є адреса - 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 Д.

Таким чином, матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскона Груп» не містять належних доказів виконання позивачем вимог пункту 1 частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аскона Груп» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аскона Груп» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання (з доказами направлення відповідачу):

- даних Окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звіту незалежного аудитора 31.12.2015 року (ТОВ АФ «Прайсвортерхаусскуперс (аудит)»;

- Окремої фінансової звітності та звіту незалежного аудитора 31.12.2016 року (ТОВ «Ернст енд Янг аудиторські послуги);

- судових рішень, якими встановлено відсутність у відповідача обов`язку передавати позивачу документи, які посвідчували права заставодержателя на активи, якими були забезпечені зобов`язання боржників за кредитними договорами, в забезпечення виконання яких позивачем та відповідачем укладалися договори поруки;

- кредитного договору № 4Г15030И, укладеного 04.02.2015 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галтера ТОВ»;

- доказів направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аскона Груп», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака