ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
23.12.2019р. № 905/2374/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши матеріали
позовної заяви: Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель», м.Краматорськ, Донецька область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експортно-імпортна торгова компанія», м.Київ
про стягнення 601275,95грн.
Позивач, Комунальне підприємство «Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель», м.Краматорськ, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експортно-імпортна торгова компанія», м.Київ про стягнення штрафних санкцій у розмірі 601275,95грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на часткове неповернення відповідачем сум невикористаного авансу за договором підряду від 23.11.18р. №24/11/2018, внаслідок чого позивачем нараховані штрафні санкції за порушення зобов`язання щодо повернення коштів невикористаного авансу.
Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2374/19.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про передачу справи на розгляд до господарського суду м. Києва, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У відповідності із п.10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Частиною 5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності, визначеним ч.1 ст.27 ГПК України.
За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.
В даному випадку, предметом позову є матеріально-правова вимога про сплату штрафних санкцій, а підставою - порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору підряду від 23.11.18р. №24/11/2018 щодо повернення коштів невикористаного авансу.
Як вбачається із матеріалів позовної заяви, умовами договору підряду не врегульовано питання, щодо місця виконання грошового зобов`язання ТОВ «Українська експортно-імпортна торгова компанія». Зобов`язання зі сплати штрафних санкцій за порушення виконання умов договору підряду щодо повернення коштів невикористаного авансу, не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці.
Пунктом 9.4 договору підряду від 23.11.18р. №24/11/2018 передбачено, що у разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) підлягають вирішенню у судовому порядку.
У позовній заяві підстави підсудності позивачем не визначені, будь-які посилання на відповідні правові норми процесуального закону відсутні.
Отже, сплата штрафних санкцій не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору (в даному випадку місця виконання робіт за договором підряду), оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.
Таким чином, враховуючи те, що у договорі підряду особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, спір про стягнення штрафних санкцій безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів (штрафних санкцій), а не про фактичне виконання робіт за відповідним договором, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності - за місцезнаходженням відповідача у справі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а згідно з частиною 3 цієї статті - передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст.ст.27, 29, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

Ухвала набрала законної сили 23.12.19р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя М.О. Лейба